ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2023 р.                                    Справа №909/1271/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                                      Плотніцького Б.Д.,
Суддів:                                                                                                    Кравчук Н.М.,
                                                                                                    Кордюк Г.Т.,
за участю секретаря судового засідання Процевич Р.Б.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства “Калуська теплоелектроцентраль-нова” вих..№001/21 від 22.02.2023 (вх..№01-05/574/23 від 27.02.2023)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 (повний текст складено та підписано 28.02.2023, суддя Неверовська Л.М.)
у справі №909/1271/21
за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу, м. Івано-Франківськ, 
до відповідача: Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова", м. Калуш, Івано-Франківська область, 
про стягнення шкоди в сумі 18 401 554,08 грн,

за участю представників сторін:
від позивача (в режимі відеоконференції): Голубчак Н.В (в порядку самопредставництва);
від відповідача: Качан А.А. – адвокат (довіреність №1 від 02.01.2023);

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
Державна екологічна інспекція Карпатського округу звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова"  про стягнення шкоди в сумі 18401554, 08 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. 
За результатами планової перевірки Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова", проведеної  з 02.03.2020 року по 16.03.2020 року, Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища на території підприємства, де розміщені допоміжні будівлі та споруди підприємства (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135), виявлено засмічення відходами: відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промисловим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил, які знаходяться на відкритому ґрунті. Виявлені порушення зафіксовані актом, складеним за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 16.03.2020. За результатами лабораторних досліджень відібраних проб ґрунту, відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 24 березня 2020 року №16.02.2020,  виявлено забруднення земельних ресурсів кадмієм, міддю, неполярними вуглеводнями (нафтопродуктами), нікелем, цинком.
Відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Карпатського округу за порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а саме забруднення та засмічення земельної ділянки, було проведено розрахунок розміру шкоди: за засмічення 13630780,80 грн та за забруднення 4770773,28 грн.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, вказує на ст.ст. 91, 96, 211 Земельного Кодексу України, ст.ст. 1, 17, 42, 43 Закону України "Про відходи", ст.ст. 35, 45 Закону України "Про охорону земель", ст.ст. 12, 20-2, 40, 47, 52, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 1166, 1172 ЦК України, ст.ст. 153, 222, 224 ГК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова", вул. Промислова, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304 (ідентифікаційний код 40885849) на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу, вул. Сахарова, 23 а, м. Івано-Франківськ, 76014 (ідентифікаційний код 4270223) 18401554 (вісімнадцять мільйонів чотириста одну тисячу п`ятсот п`ятдесят чотири) грн 08 коп. шкоди на р/р UА428999980333129331000009614, отримувач: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ м.Калуш/24062100, Код ЄДРПОУ 37951998, Банк отримувача: Казначейство України (нл.адм.подат.), 276023 (двісті сімдесят шість тисяч двадцять три) грн 31 коп. судового збору на р/р UА308201720343140003000095363 в ДКСУ м. Київ, Код ЄДРПОУ 42702233.
При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується засмічення земельної ділянки, що використовується ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" для здійснення господарської діяльності відходами, а саме відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промасленим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил, та знаходження відходів на земельній ділянці, що призвело до забруднення вказаної земельної ділянки.
Щодо посилань відповідача на преюдиційність судових рішень у адміністративній справі №300/903/20 при  розгляді даної господарської справи, то суд першої інстанції зазначив, що скасування окремих пунктів припису чи допущення формальних процедурних порушень не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності суб`єкта господарювання за заподіяння навколишньому природному середовищу шкоди засміченням та забрудненням земель.
Суд першої інстанції констатував, що Акт відбору проб ґрунтів 16/03/20 від 16.03.2020 та протокол  вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 24.03.2020 №16.02.2020 підтверджують факт забруднення обстежуваної земельної ділянки, що використовувалась відповідачем при здійсненні господарської діяльності.
Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність усіх складових елементів правопорушення, а розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, розраховано на підставі Методики визначення розмірів шкоди та такий розрахунок розміру шкоди, є належним та відповідає Методиці.
З огляду на це, суд першої інстанції вважає доведеним наявність шкоди у вигляді засмічення земельної ділянки у розмірі 13630780,80 грн та наявність  шкоди у вигляді  забруднення в розмірі 4770773,28 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство “Калуська теплоелектроцентраль-нова” оскаржило таке в апеляційному порядку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не повно з`ясовано обставини справи, визнано встановленими недоведені обставини, що мають значення по справі, зроблено висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права.
Зокрема, апелянт зазначає про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача та недотримання ним процедури оформлення Акта перевірки, який є підставою для стягнення нібито заподіяної шкоди.
Апелянт вважає, що вимоги позивача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок забруднення та засмічення земель в межах господарського судочинства, є незаконними та безпідставними, оскільки вони базуються на Акті перевірки, який рішеннями судів, які винесені в порядку адміністративного судочинства та забрали законної сили у справі №300/903/20, визнано незаконними, а дії протиправними.
Також, апелянт наголошує, що невручення в останній день перевірки акта перевірки, будь-який акт, наданий в подальшому, не може вважатись документом, що складається за результати державного нагляду (контролю), а інформація в ньому підлягає оскарженню.
Крім того, враховуючи висновки Івано-Франківського окружного адміністративного суду та Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №300/903/20, апелянт вважає, що посилання позивача на акт перевірки, як на належний доказ у справі щодо завдання шкоди державним підприємством, є безпідставними та незаконними.
На переконання апелянта, рішеннями судів встановлено, що сама перевірка була проведена з порушенням закону, а акт перевірки є неналежним доказом у справі.
Поряд з іншим, апелянт вважає безпідставним твердження про те, що саме він є правокористувачем земельної ділянки (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135), оскільки за відповідачем не оформлено правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, у Державному земельному кадастрі та реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності або інше право користування на зазначену земельну ділянку за державним підприємством.
Щодо обґрунтованості оформлення Акту відбору проб, дотримання вимог норм ДСТУ, то апелянт стверджує, що при складанні Акту перевірки позивачем не виконані вимоги законодавства (Методики), не наведено детальний опис засміченості земельної ділянки, а судом першої інстанції безпідставно проігноровані дані аргументи відповідача.
Також апелянт звертає увагу суду на те, що матеріали і предмети, виявлені на вищевказаній земельній ділянці, не були такими, що втратили свої споживчі властивості. Більше того, дані матеріали та предмети однозначно підлягали подальшому використанню без наміру чи обов`язку їх позбутися шляхом утилізації чи видалення, тобто, їх не можна вважати відходами згідно терміну «відходи» в розумінні Закону України «Про відходи».
Крім того, апелянт стверджує про законність та обґрунтованість зберігання вугілля на відкритій земельній ділянці, оскільки відповідач, здійснюючи господарську діяльність, дотримувався норм вимог законодавства при зберіганні вугілля, що однозначно виключає відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу через складування та зберігання вугілля паливного на відкритій земельній ділянці.
На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що дослідження проведені незалежним органом, а саме Львівською філією ДУ «Держгрунтоохорона» та протокол вимірювань від 22.03.2020, оформлений нею, підтверджують безпідставність тверджень позивача щодо заподіяння шкоди земельній ділянці, та такі є належним доказом, який підтверджує відсутність забруднення грунтів, відібраних із земельної ділянки по вул. Промисла, 1 у м. Калуші (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135) такими токсичними елементами як свинець, кадмій, мідь, цинк, кобальт, нікель, марганець, залізо, тобто відсутність самої шкоди.
Зважаючи на вищенаведене, апелянт вважає, що позивачем не доведено наявність шкоди, протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), причинного зв`язку між ними та наявність вини відповідача у забрудненні та засміченні земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:02:001:0135, а, відповідно, і завдання шкоди на суму 18  401  554 ,08 грн.
Відтак, апелянт просить суд скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 у справі №909/1271/21 і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з твердженнями, наведеними у апеляційній скарзі, та зазначає, що відповідач в результаті своєї господарської діяльності, враховуючи акт та матеріали перевірки від 16.03.2020 року, які підтверджують факт протиправних дій відповідача щодо протиправного розміщення на відкритій земельній ділянці сторонніх предметів, засмічення земель, що призвело до забруднення, та доводить причинно-наслідковий зв`язок між його діями, а саме неналежним поводженням з відходами та використанням земельних ресурсів, не забезпечено охорону земель, не здійснено комплекс заходів, спрямованих на збереження земель, не запобігав порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення земель, внаслідок чого допущено засмічення та забруднення земель, та заподіяно шкоду державі та навколишньому природному середовищу. 
Отже, як стверджує позивач, своїми діями ДП «КАЛУСЬКА ТЕЦ-НОВА» порушило вимоги щодо використання земель, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення земельних ресурсів та розміщення відходів, у зв`язку із чим нанесло шкоду державі та навколишньому природному середовищу в сумі 18 401554,08г рн.
Позивач стверджує, що Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП «КАЛУСЬКА ТЕЦ-НОВА» від 16.03.2020р. фото-світлини, Схема засмічення земель, які є додатками до акту перевірки та здійснені під час заходу державного нагляду (контролю), відповідно до норм ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», якими зафіксовано засмічення промисловими відходами земельної ділянки в м.Калуш вул. Промислова, 1 з кадастровим номером 2610400000:02:001:0135, на якій розміщені будівлі та цілісний майновий комплекс, який перебував у господарському віданні теплоелектроцентралі, та яка використовується ДП «КАЛУСЬКА ТЕЦ-НОВА» в господарській діяльності, Акт відбору проб ґрунтів від 16.03.2020 р. №16/03/20, Протокол вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів №16.02.20 від 24.03.2020 року, - саме і є тими документами, що підтверджують факт засмічення земельної ділянки сторонніми предметами (відходами), які спричинили забруднення землі, що здійснило вплив на навколишнє природне середовище.
Отже, в діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення: неправомірна поведінка якого полягає у самовільному розміщенні сторонніх предметів на відкритому ґрунті, засмічення та забруднення земель, що є порушенням вимог ст.ст.91,96,164 ЗКУ, ст.35,45,46 Закону України «Про охорону земель», ст.17 Закону України «Про відходи», ст.52,55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», за що передбачено відповідальність статтею 211 ЗКУ, ст.42 Закону України «Про відходи», ст. 56 Закону України «Про охорону земель», ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», наявність шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 18 401554,08грн., розрахунок якої проведено відповідно до «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», затвердженої наказом Мінприроди України, №171 від 27.10.1997, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, та вини відповідача, що заподіяв шкоду самовільним розміщенням сторонніх предметів на відкритому ґрунті, засмічення та забруднення земель, як необхідної умови для застосування до нього встановленої законодавством відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.
З огляду на вищенаведене, позивач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 у справі №909/1271/21 залишити без змін.

В судовому засіданні 12.04.2023 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив таку задоволити та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, надав пояснення, в яких проти вимог апеляційної скарги заперечив та просила відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст. 35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.
Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України та відбувалось в режимі відеоконференції у відповідності до ст.197 ГПК України.
Причини відкладення розгляду справи та процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи викладено в ухвалах суду.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
Державною екологічною інспекцією Карпатського округу на підставі наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 27.02.2020 №110 та направлення на проведення перевірки від 27.02.2020 №119, в період з 02.03.2020 року по 16.03.2020 року, проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання  Державним підприємством "Калуська теплоелектроцентраль-нова" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Перевіркою виявлено засмічення відходами: відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промисловим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил, які знаходяться на відкритому ґрунті. Дане засмічення обміряне повіреною вимірювальною металевою рулеткою (свідоцтво №07-0278/20 від 07.02.2020) та складено схему засмічення на території ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова", яка є невід`ємним додатком до акта перевірки. Також відібрано проби ґрунту на засміченій ділянці відповідно до акта відбору проб №16/03/20 від 16.03.2020. Згідно з схемами засмічення (забруднення) земельної ділянки, площа засмічення (забруднення) ділянки становить 1638 м2.
Схема засмічення (забруднення) земельної ділянки підписана заступником головного інженера з експлуатації Андрухів Б.М. з зазначенням про те, що зауваження будуть викладені в акті перевірки.
Акт відбору проб ґрунтів 16/03/20 від 16.03.2020 та протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 24.03.2020 №16.02.20 складено за формами, затвердженими наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 квітня 2013 року № 179 та зареєстрованою в Мін`юсті України 15.05.2013 року за №739/23271. 
Проби ґрунтів на території Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" відібрано у відповідності до ДСТУ ГОСТ 17.4.3.01-2019 (ГОСТ. 17.4.3.01-2017, IDT). 
Також відібрано фонову пробу ґрунтів на земельній ділянці, яка подібна до території, що була обстежена, та знаходиться поза межами звалища відходів у незабрудненому або, за припущенням, незабрудненому районі (зоні). 
За результатами лабораторних досліджень відібраних проб ґрунту, відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 24.03.2020  №16.02.2020, виявлено забруднення земельних ресурсів кадмієм, міддю, неполярними вуглеводнями (нафтопродуктами), нікелем, цинком. Згідно розділу 5 протоколу від 24.03.2020  №16.02.2020 "Результати вимірювання" встановлено перевищення по наступних хімічних речовинах: 
- Кадмій (рухомі форми) - 2,47 мг/кг - при фоновому показнику - 0.65 мг/кг;
- Мідь (рухомі форми) - 10,22 мг/кг - при фоновому показнику - 1,18  мг/кг;
- Неполярні вуглеводні (нафтопродукти) - 1280  мг/кг - при фоновому показнику - 51  мг/кг;
- Нікель (рухомі форми) - 4,6  мг/кг - при фоновому показнику - 0,8  мг/кг;
- Цинк (рухомі форми) 21 мг/кг  - при фоновому показнику - 3,6  мг/кг.
Акт відбору проб ґрунтів підписаний без жодних зауважень та заперечень представниками Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" провідними інженерами: Сеньків І.С. і Романів Г.Я.
За результатами проведеного заходу державного нагляду (контролю) Державною екологічною інспекцією Карпатського округу складено акт №57 від 17.03.2020 та припис №119 від 17.03.2020 про усунення  виявлених порушень під час перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством "Калуська теплоелектроцентраль-нова".
Як зазначає позивач,  посадова особа підприємства - заступник головного інженера з експлуатації Андрухів Богдан Михайлович, який був присутній при проведенні перевірки та надавав усі необхідні документи, повідомив, що в.о. директора Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" перебуває на лікарняному. 
Зважаючи на відсутність в.о. директора Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова", акт №57 від 17.03.2020 вручено та підписано Андрухівим Богданом Михайловичем - заступником головного інженера з експлуатації 16.03.2020, про що в даному акті міститься запис: "отримав для ознайомлення і передачі керівництву". Також, 18.03.2020 позивачем направлено на адресу Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" засобами поштового зв`язку два примірника акта перевірки та припис для підписання керівником Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова".
В акті №57 від 17.03.2020 у розділі "Охорона земельних ресурсів" зазначено:
"Представлено витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права:
- індексний номер витягу 2603727412018. Об`єкт іншого речового права - земельна ділянка площею 50,1194 га. Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Кадастровий номер 2610400000:02:001:0135. Форма власності - державна, правокористувач - Державне підприємство "Калуська теплоелектроцентраль-нова". Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2606292142019, охоронна зона навколо об`єкта енергетичної системи становить 1,8039 га.
- індексний номер витягу 2603272012018. Об`єкт іншого речового права - земельна ділянка площею 114,7118 га. Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Кадастровий номер 2610400000:01:001:0017. Форма власності - державна, правокористувач - Державне Підприємство "Калуська теплоелектроцентраль-нова". Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-2606292152019, охоронна зона навколо об`єкта енергетичної системи становить 6,5674 га, 4,2059га, 0,8232га.
На вказаних земельних ділянках розташовано будівлі та споруди, які безпосередньо використовуються в процесі забезпечення виробничого процесу по виробництву теплової та електричної енергії, а саме: насосна станція освітлення води, аварійний золошлаковідвал, шлаковідвал, золовідвал та секція освітленої води.
Державне підприємство "Калуська теплоелектроцентраль-нова": - отримало дозвіл Калуської міської ради (рішення від 27.06.2019 року № 2401) та уклало Договір на розроблення проекту детального планування території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок державної власності площею 114,7118 га та 50,1194 га для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій з ТОВ "ПРО ЗЕМ" від 31.12.2019 року №522, - отримало дозвіл Івано-Франківської ОДА (розпорядження від 11.10.2019 року № 501) та уклало договори на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 18.11.2019 року №490, №491 з метою подальшого оформлення права постійного користування на вищевказані земельні ділянки.
При натурному обстеженні земельної ділянки, де розміщені основні, допоміжні будівлі та споруди підприємства (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135), виявлено засмічення відходами: відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промасленим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил на відкритому ґрунті, що є порушенням ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 17 Закону України "Про відходи".  Під час  перевірки  проведено заміри  повіреною металевою вимірювальною рулеткою (свідоцтво №07-0278/20 від 07.02.2020) та складено схему засмічення земель на території Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" в м. Калуш, вул. Промислова, 1. Відібрано взірці проб грунту на засміченій земельній ділянці (акт відбору проб від 16.03.2020 р. № 16/03/20).
Підприємством не надано технічну документацію щодо встановлення місця розміщення сировини паливної (вугілля). Вугілля складується підприємством на відкритій земельній ділянці без твердого покриття, що є порушенням ст. 35 Закону України "Про охорону земель".
При огляді території підприємства частина золи, що утворюється в результаті спалювання вугілля у котлах, розміщена на відкритій ґрунтовій площадці для тимчасового зберігання. На час перевірки золу прибрано на золовідвал".
Відповідачем не надано будь-яких зауважень чи заперечень до акту перевірки №57 від 17.03.2020, в матеріалах справи відсутні докази надання (надіслання) таких Державній екологічній інспекції Карпатського округу.
За порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, на підставі матеріалів перевірки та відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства №171 від 27.10.1997, згідно якого розраховано 13630780,80 грн шкоди за засмічення та 4770773,28 грн шкоди за забруднення.
Позивачем надіслано відповідачу претензії: від 10.04.2020 №14/20 про сплату шкоди внаслідок забруднення земель в розмірі 4770773,28 грн; від 10.04.2020 року №15/20 про сплату шкоди внаслідок засмічення земель в розмірі 13630780,80 грн. Вказані претензії відповідачем  залишено без реагування.
16.05.2020 зареєстроване кримінальне провадження №12020090000000466 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 239 КК України, а саме, забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
30.04.2020 Державне підприємство "Калуська теплоелектроцентраль-нова" звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції Карпатського регіону про визнання протиправними дії щодо проведення планової перевірки в частині дотримання процедури перевірки, відбору проб ґрунтів та визначення площі і обсягу засмічення, визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2 припису за № 119 від 17.03.2020.
Рішенням від 30.07.2020 по справі № 300/903/20 Івано-Франківського окружного адміністративного суду, позов Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису за № 119 від 17.03.2020, задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції Карпатського округу щодо недотримання процедури перевірки в частині дотримання вимог статтей 7, 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо її здійснення без участі суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи, не вручення акта перевірки таким особам. Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 2 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу за №119 від 17.03.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від  30.07.2020 у справі № 300/903/20, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду залишено без змін. 

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, відзиві та поясненнях на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).
Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду   (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Отже для встановлення судом, чи мало місце правопорушення, основним доказом є акт перевірки, в якому зафіксований факт правопорушення, який (акт), відповідно до  статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", є документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, зокрема у сфері охорони навколишнього природного середовища (висновки Верховного Суду України в постановах від 26.05.2022 у справі 922/2317/21, від 26.07.2022 у справі  №924/883/21. 
Водночас, не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, оскільки, у разі заперечення суб`єктом господарювання, щодо якого проводиться перевірка, зафіксованого в цьому акті факту правопорушення (порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища тощо), суб`єкт господарювання позбавлений можливості спростувати цей факт.
Таким чином, акт складений за результатами проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є належним та допустимим доказом  в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, в яких зафіксовано відповідні дані. 
Відповідно до ч. 2 статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.
З наведених норм вбачається, що підприємство в ході проведення господарської діяльності зобов`язано забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. При цьому їх розміщення дозволяється лише за наявності спеціального дозволу.
В акті №57 від 17.03.2020 зазначено, що при натурному обстеженні земельної ділянки, де розміщені основні, допоміжні будівлі та споруди підприємства (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135) виявлено засмічення відходами: відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промасленим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил на відкритому ґрунті, що є порушенням ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 17 Закону України "Про відходи".  Під час  перевірки  проведено заміри  повіреною металевою вимірювальною рулеткою (свідоцтво №07-0278/20 від 07.02.2020р) та складено схему засмічення земель на території ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" в м. Калуш, вул. Промислова, 1. Відібрано взірці проб фунту на засміченій земельній ділянці (акт відбору проб від 16.03.2020 р. № 16/03/20).
Підприємством не надано технічну документацію щодо встановлення місця розміщення сировини паливної (вугілля). Вугілля складується підприємством на відкритій земельній ділянці без твердого покриття, що є порушенням ст. 35 Закону України "Про охорону земель".
При огляді території підприємства частина золи, що утворюється в результаті спалювання вугілля у котлах, розміщена на відкритій ґрунтовій площадці для тимчасового зберігання. На час перевірки золу прибрано на золовідвал".
Жодних пояснень, зауважень або заперечень щодо дій державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища під час та після проведення позапланової  перевірки, відповідачем не надавалося.
Абзацами 2 та 11 статті 1 Закону України "Про відходи" визначено, що відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів.
Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища; факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.
Відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 17.03.2020  № 57, встановлено факт засмічення відкритої земельної ділянки.
Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що, враховуючи висновки Івано-Франківського окружного адміністративного суду та Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №300/903/20, посилання позивача на акт перевірки, як на належний доказ у справі щодо завдання шкоди державним підприємством, є безпідставними та незаконними.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 по справі №300/903/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від  30.07.2020, позов Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова" до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису за № 119 від 17.03.2020, задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції Карпатського округу щодо недотримання процедури перевірки в частині дотримання вимог статей 7, 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо її здійснення без участі суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи, не вручення акта перевірки таким особам. Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 2 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу за № 119 від 17.03.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 17.03.2020 у справі  №912/823/18 прийшов до висновку, що природоохоронне законодавство не ставить у залежність від скасування / не скасування та / або дійсності / недійсності припису про усунення виявлених порушень, винесеного на підставі акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, можливість стягнення шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (зокрема про охорону атмосферного повітря), та відповідно задоволення позову.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу за № 119 від 17.03.2020, не спростовує обставин, наведених у акті №57 від 17.03.2020, складеному за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Щодо посилань відповідача на преюдиційність судових рішень у адміністративній справі №300/903/20, то колегія суддів звертає увагу на те, що суть правовідносин, як і предмету спору у адміністративній справі, є відмінними від таких у даній господарській справі.
Посилання відповідача на преюдиційність висновків суду у адміністративній справи є безпідставними, оскільки скасування окремих пунктів припису чи допущення формальних процедурних порушень не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності суб`єкта господарювання за заподіяння навколишньому природному середовищу шкоди засміченням та забрудненням земель.
Поряд з іншим, апелянт вважає безпідставним твердження про те, що саме він є правокористувачем земельної ділянки (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135), оскільки за відповідачем не оформлено правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, у Державному земельному кадастрі та реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності або інше право користування на зазначену земельну ділянку за державним підприємством.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2019 Державне підприємство "Калуська теплоелектроцентраль-нова" звернулась до  Івано-Франківської обласної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:02:001:0135, площею 50,1194 з метою зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки.
У відповідь на лист від 08.04.2020 року № 01-02/527 з приводу надання інформації щодо розпорядника та користувача  земельної ділянки  площею  50,1194  га (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135), яка розташована за адресою: м. Калуш, вул. Промислова, 1, на якій розташовані будівлі та споруди, які використовуються в процесі  діяльності Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-нова", Івано-Франківська обласна державна адміністрація у листі від 06.05.2020 №3183/1/1-20/01-108, повідомила, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових   прав   на   нерухоме   майно   власником   земельної  ділянки   площею 50,1194 га (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135) є держава в особі Івано-Франківської обласної  державної адміністрації  (номер запису  про   право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 30691843). З метою забезпечення ефективного та раціонального  використання земель, обласною державною адміністрацією за результатами розгляду клопотання ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" від 30.09.2019, відповідно до ст. 17,20,122 Земельного Кодексу України, прийнято рішення про надання дозволу на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 50,1194 га (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135 землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної   власності;   цільове   призначення:    11.02   "Для   розміщення  і експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості"), яка розташована  в   м. Калуші (вул. Промислова, 1), з метою зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки в межах категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, задля подальшої передачі цієї земельної ділянки державному  підприємству в користування (розпорядження облдержадміністрації від 11.10.2019 року № 502 "Про надання державному підприємству "Калуська теплоелектроцентраль-нова" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки").
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що на час проведення перевірки ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" отримало дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:02:001:0135, площею 50,1194 га згідно розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 11.10.2019 № 502, отже, перебувало в процесі оформлення права користування, а також фактично використовувало вказану земельну ділянку.
Крім того, відсутність державної реєстрації за ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" права користування земельною ділянкою в м.Калуш вул.Промислова, 1 з кадастровим номером 2610400000:02:001:0135, на якій розміщені будівлі та цілісний майновий комплекс підприємства, та яка використовується ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" в господарській діяльності, що встановлено під час проведення перевірки, не звільняє від відповідальності відповідача за засмічення та забруднення  земельної ділянки, яке відбулося  внаслідок дій відповідача.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи констатує про правильність висновків суду першої інстанції про те, під час здійснення контролю за дотриманням ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" вимог природоохоронного законодавства, виявлено місце засмічення земель у вигляді звалища з відходами різного походження: відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промасленим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил, що є порушенням ст.35 Закону України "Про охорону земель", ст.17 Закону України "Про відходи". 
Відповідачем не надано жодних доказів про те, що  предмети і матеріали, виявлені на земельній ділянці, не були відходами і підлягали подальшому використанню. 
Під час перевірки проведено заміри повіреною металевою вимірювальною рулеткою (свідоцтво №07-0278/20 від 07.02.2020р), в схемі засмічення земель на території ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" в м. Калуш, вул. Промислова, 1, зазначено площу та товщину шару відходів. У Схемі засмічення земель на території ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" зафіксовано висоту розміщення відходів h-1 м.
Відповідно до п.3.5.1. "Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженої наказом Мінприроди України №171 від 27.10.1997,  Інспекцією встановлено об`єм відходів, що спричинили засмічення, через добуток площі засміченої земельної ділянки та товщини шару цих відходів, дані яких зафіксовані у додатку до акту перевірки №57, а саме у Схемі засмічення земель на території ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова".
Відповідно  до  Держстатзвітності  типової  форми  №1-відходи  за  2019  рік,  яка  подана ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова", зазначена наявність відходів на кінець року із зазначенням класу їх небезпеки.
Таким чином, Держстатзвітність типової форми №1-відходи за 2019 рік підтверджує наявність саме тих видів відходів ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова", які зафіксовані у акті перевірки від 16.03.2020, а саме сторонніх предметів, матеріалів та побічних продуктів, що утворилися після технологічних етапів виробництва, є промисловими відходами та розміщені на земельній ділянці в м.Калуш вул.Промислова, 1 з кадастровим номером 2610400000:02:001:0135, на якій розміщені будівлі та цілісний майновий комплекс теплоелектроцентралі, та яка використовується ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" в господарській діяльності.
Забруднення відповідачем земельної ділянки кадмієм, міддю, нафтопродуктами, нікелем, цинком, підтверджується Протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 24.03.2020р №16.02.2020. 
Згідно п. 1.3. Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди України, №171 від 27.10.1997, Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.
Відповідно до п.2. Методики, засмічення земель - наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів.
Забруднення - накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін. 
Згідно п. 3.2. Методики, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. 
Згідно п. 3.3. Методики, факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель. 
Отже, відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є необхідним доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини. 
Згідно п. 3.5. Методики, при виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди.
Відповідно до п. 3.5.1. Методики, об`єм відходів (куб.м), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням.
Згідно п. 3.1. Методики, землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). 
У статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" також визначено поняття: забруднення земель - накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.
Судом першої інстанції встановлено, що інспекторами позивача зафіксовано в акті всі дані, достатні для здійснення розрахунку збитків, в тому числі, щодо розміщення відходів саме на відкритому ґрунті, що прямо заборонено природоохоронним законодавством, і сам факт такого розміщення відходів вказаного типу на відкритому ґрунті є достатнім для доведення обставини забруднення землі та застосування Методики для розрахунку збитків від такого забруднення. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджується засмічення земельної ділянки, що використовується ДП "Калуська теплоелектроцентраль-нова" для здійснення господарської діяльності відходами, а саме відпрацьованими шинами від спецтехніки, склом, металобрухтом, дерев`яними ящиками, промасленим ганчір`ям та пластиковими бочками з-під мастил, та знаходження відходів на земельній ділянці, що призвело до забруднення вказаної земельної ділянки. 
Також апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що дослідження проведені незалежним органом, а саме Львівською філією ДУ «Держгрунтоохорона» та протокол вимірювань від 22.03.2020, оформлений нею, підтверджують безпідставність тверджень позивача щодо заподіяння шкоди земельній ділянці, та такі є належним доказом, який підтверджує відсутність забруднення грунтів, відібраних із земельної ділянки по вул. Промисла, 1 у м. Калуші (кадастровий номер 2610400000:02:001:0135).
Однак, слід наголосити, що, оскільки відбір ґрунтових проб та   дослідження виконані односторонньо на замовлення відповідача, за участі зацікавлених осіб відповідача, без залучення представників Державної екологічної інспекції Карпатського округу, тому вказані документи не підтверджують здійснення зазначених вимірювань та не приймаються судом до уваги, а таке дослідження не може вважатися незалежним.
Як вже зазначалося вище, загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.
Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Нормою статті 46 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.
Відповідно до ч. 2     статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.
З наведених норм вбачається, що підприємство в ході проведення господарської діяльності зобов`язано забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. При цьому їх розміщення дозволяється лише за наявності спеціального дозволу.
Шкода полягає у зменшенні (потенційній можливості зменшення) якісних показників земельного об`єкту, унаслідок чого можуть погіршуватися екологічні умови життєдіяльності людини та стан інших об`єктів природи.
Порядок розрахунку шкоди, яка підлягає відшкодуванню, передбачений у Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства №171 від 27.10.1997.
Встановлені судом обставини справи та наявні докази свідчать про наявність усіх складових елементів правопорушення:
- протиправної поведінки відповідача, що полягає у засміченні та забрудненні  відкритої земельної ділянки;
- шкідливого результату такої поведінки (шкоди), яка полягає у тому, що засмічення та забруднення ділянки земельної, призвело до забруднення навколишнього природного середовища, спричиняє зниження якості ділянки земельної,  стає загрозою її придатності;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає у тому, що у зв`язку з недотриманням вимог щодо поводження з відходами, було спричинено шкоду земельному об`єкту, у вигляді його засмічення та забруднення;
- вина особи, яка заподіяла шкоду презюмується та відповідачем не спростована;
Розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, розраховано на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства.
Проаналізувавши розрахунок розміру шкоди, суд зазначає про його належність та відповідність Методиці.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку про доведеність позивачем наявності шкоди у вигляді засмічення земельної ділянки у розмірі 13630780,80 грн та наявність  шкоди у вигляді  забруднення в розмірі  4770773,28 грн.
Отже місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги позивача. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Колегія суддів вважає, що у даній справі судом першої інстанції сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.
Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.
Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи викладені в апеляційній скарзі та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати.
У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Калуська теплоелектроцентраль-нова» вих..№001/21 від 22.02.2023 (вх..№01-05/574/23 від 27.02.2023) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 у справі №909/1271/21 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.04.2023
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                      Плотніцький Б.Д.

Суддя                                                                                          Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                          Кравчук Н.М.