УХВАЛА
26 квітня 2023 року 
м. Київ 
справа № 640/27221/21
адміністративне провадження № К/990/13154/23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 17 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 640/27221/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девол Будмонтаж» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Девол Будмонтаж» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просило:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у місті Києві щодо проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВОЛ-БУДМОНТАЖ»;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14 вересня 2021 року:
- № 0691510701, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2 894 823 грн в тому числі: основний платіж - 2 428 681 грн; штрафні (фінансові) санкції (штраф) - 466 142 грн;
- № 0691500701, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2 787 766 грн, у тому числі: основний платіж - 2 230 213 грн та штрафні (фінансові) санкції - 557 553 грн;
- № 0691480701, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020,00 грн у зв`язку із неподанням повідомлення ф. №20-ОПП.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року, позов задоволено.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 14 березня 2023 року та від 30 березня 2023 року було повернуто. 
11 квітня 2023 року Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України втретє подало касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 17 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 640/27221/21.
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона повністю повторює зміст попередньої касаційної скарги, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2023 року (провадження № К/990/11305/23).
Аналогічно попередній касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження та зазначає, що судом апеляційної інстанцій не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм пунктів 44.1, 44.2, 44.3 статті 44, пункту 63.3. статті 63, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 28 жовтня 2019 року у справі №280/5058/18, від 13 травня 2021 року у справі №826/6192/16.
Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Суд вже звертав увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.
У поданій касаційній скарзі скаржником зроблено вказівку на постанови Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин.
Скаржник посилається на постанови Верховного Суду, у яких викладено правову позицію щодо відсутності реального характеру господарських операцій.
Водночас Верховний Суд вважає безпідставним посилання скаржника на висновки, викладені в зазначених постановах Верховного Суду, оскільки висновки судів попередніх інстанцій у цій справі і у наведених скаржником судових рішеннях суду касаційної інстанції свідчать про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Подібність правовідносин між цією справою та наведеними в касаційній скарзі скаржник не доводить.
Наведені скаржником постанови Верховного Суду стосуються оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а доводи касаційної скарги щодо неврахування судом апеляційної інстанції зазначених постанов зводяться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням наведених скаржником підстав для касаційного оскарження судового рішення - пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Отже, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року             № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 17 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 640/27221/21 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                               О.О. Шишов