ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4174/23 Справа № 756/18374/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Середня  Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 756/18374/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
відповідачі – ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року, яке ухвалено суддею Середньою Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 08 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року  Публічне  акціонерне  товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі – ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом  до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про  стягнення  заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Укргазбанк» зазначив, що  29 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А-86/07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 100 000,00 доларів США на строк з 29.10.2007 року по 29.10.2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 11,9% річних. 
У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, з ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 29.10.2007 року. 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2010 року, у справі № 2-1901/10, позов ПАТ АТ «Укргазбанк» задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № А-86/07 від 29.10.2007 року, що складається із строкової заборгованості по кредиту 69 047,52 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту 17 857,20 доларів США, поточної заборгованості по процентам 460,84 долари США, простроченої заборгованості про процентам 9 036,38 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту 32 101,62 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів 17 588,88 грн., а всього 96 401,94 доларів США та 49 690,50 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. 
У зв`язку з невиконанням відповідачами вказаного судового рішення, позивач просить стягнути, на підставі ст. 625 ЦК України, три відсотки річних від простроченої суми за період з 03.09.2018 року по 02.09.2021 року в сумі 211 201,02 грн. та вирішити питаня про розподіл судових витрат.
Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року позовна вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 3% річних за період з 03.09.2018 року по 02.09.2021 року за кредитним договором № А-86/07 від 29 жовтня 2007 року у сумі 211 201 (гривня) 02 коп. та у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 3 168 гривень 02 коп.
У задоволенні іншої частини вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність  рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування  рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі щодо  солідарного  стягнення  боргу  з поручителя ОСОБА_2 разом із боржником. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на вісі види грошових зобов`язань, а тому Банк має право вимагати від відповідачів сплати у солідарному порядку трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язань з погашення заборгованості за тілом кредиту, яка вже була стягнута судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено,  що 29 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено кредитний договір № А-86/07, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 100 000,00 доларів США, на строк з 29 жовтня 2007 року по 29 жовтня 2014 рік або по день, визначений в п. 3.3.11 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11,9% річних, на придбання транспортного засобу (а.с. 7-11 – копія договору).
29 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 , як поручителем, укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № А-86/07 від 29 жовтня 2007 року.
Пунктами 5.1, 5.2 договору поруки від 29.10.2007 сторони погодили, що дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за кредитним договором. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явив вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або визначений моментом вимоги, відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору (а.с. 12-13 – копія договору).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2010 року та додатковим рішенням від 19 липня 2010 року у справі № 2-1901/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №А-86/07 від 29.10.2007 року, що складається з строкової заборгованості по кредиту - 69047 дол. 52 центи США, що на день ухвалення рішення становить 545475 грн. 41 коп.; простроченої заборгованості по кредиту - 17857 дол. 20 центів США, що на день ухвалення рішення становить 141071 грн. 90 коп.; поточної заборгованості по процентах - 460 дол. 84 центи США, що на день ухвалення рішення становить 3640 грн. 64 коп.; простроченої заборгованості по процентах - 9036 дол. 38 центів США, що на день ухвалення рішення становить 71387 грн. 40 коп.; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 32101 грн. 62 коп.; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 17588 грн. 88 коп., всього стягнути 96401 " дол. 94 центи США, що на день ухвалення рішення становить 761575 грн. 33 коп. та 49690 грн. 50 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто штраф за порушення умов договору та звернуто стягнення на предмет застави.
Дане рішення суду  не виконане, кредит банку не повернуто, ні позичальником, ні поручителем.
Згідно наданого до суду розрахунку, 3% річних за період з 03.09.2018 року по 02.09.2021 року, із розрахунку суми боргу за кредитним договором № А-86/07, становить 211 201,02 грн. (а.с. 19 – розрахунок).
Задовольняючи позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, та, оскільки банком підтверджено належними доказами (договір про надання кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором у визначеному позивачем розмірі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині вимог до поручителя ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що пред`явленням позову у справі 2-1901/2010 та винесенням 29 березня 2010 судового рішення, ПАТ АБ «Укргазбанк», як кредитор, використав право вимоги дострокового повернення суми кредиту, тобто на власний розсуд змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору та виконання основного зобов`язання. Позовну заяву про стягнення сум на підставі статті 625 ЦК України пред`явлено до поручителя ОСОБА_2 через 11 років (в листопаді 2021 року), а тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука є припиненою.
Разом з тим, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя ОСОБА_2 ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
Так, згідно  ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відноситься обов`язковість судового рішення.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У ч. 4 ст. 559 ЦК України, вредакції чинній на час укладея договору поруки, зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
З огляду на визначений ст. 129 Конституції України принцип обов`язковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішенням суду законної сили, а також на зміст ст. ст. 553, 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі, якщо є судове рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором, в якому судом розглядалося питання дійсності договору поруки, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення питання про припинення поруки суду необхідно враховувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.
Вказана правова позиція була висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в справі № 6-2017цс15.
Судом установлено, що рішенням суду від 29 березня 2010 року, що набрало законної сили, з позичальника та поручителя вже стягнуто заборгованість за кредитним договором. Вказане судове рішення не виконано.
Отже, за кредитним договором від № А-86/07 від 29 жовтня 2007 року, в установлений законом строк, банк пред`являв вимоги і позов як до позичальника, так і до поручителя.
Вирішуючи спір, суд не надав належної правової оцінки вказаним обставинам, не врахував, що порука вже реалізована, залишилось невиконане зобов`язання, а тому дійшов помилкового висновку про припинення поруки. 
Отже, порука ОСОБА_2 є чинною та суд першої інстанції не мав правових підстав для вирішення питання про її припинення.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).
Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. 
Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. 
Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. 
Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц.
Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором № А-86/07 від 29 жовтня 2007 року, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості у солідарному порядку з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 . 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2010 року у справі № 2-1901/10 підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 перед банком та його порушення. 
Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, пред`явлений до примусового виконання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією виконавчого листа, доказів виконання цього рішення суду не надано.
Таким чином, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення солідарно з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 трьох відсотків річних за період з 03.09.2018 року по 02.09.2021 року підлягають задоволенню.
Згідно наданого до суду розрахунку, 3% річних за період з 03.09.2018 року по 02.09.2021 року, із розрахунку суми боргу за кредитним договором № А-86/07, становить 211 201,02 грн. (а.с. 19 – розрахунок).
Доказів в спростування правильності розрахунків суми заборгованості відповідачами ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано. 
На підставі вищевикладеного, колегія суддів скасовує рішення суду, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 3376 ЦПК України, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права та ухвалює нове рішення про задоволення цих позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про солідарне стягнення боргу з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 . 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Тому, понесені ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 3 168,02 грн. (а.с. 6) та за подання апеляційної скарги у розмірі 4 752,03 грн. (а.с. 102), підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах, тобто по 3 960,03 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 367, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Публічного  акціонерного  товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити.
Заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року – скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ 23697280, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1) 3% річних за період з 03.09.2018 року по 02.09.2021 року за кредитним договором № А-86/07 від 29 жовтня 2007 року у сумі 211 201 (двісті одинадцять тисяч двісті одна) гривня 02 (дві копійки). 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ 23697280, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1) судові витрати у розмірі 3 960 (три тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 03 (три) копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ 23697280, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1) судові витрати у розмірі 3 960 (три тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 03 (три) копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 травня 2023 року.

Головуючий: 

Судді: