Справа № 349/378/23 
Провадження № 22-ц/4808/640/23
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г. 
Суддя-доповідач Мальцева 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Мальцевої Є.Є., 
суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А., 
секретар Мельник О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Рогатинська міська рада, про встановлення факту що має юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що його тітка, ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду і допомоги, перебуває під його постійним доглядом і піклуванням, а також перебуває на його утриманні.
Зазначив, що на цей час є військовослужбовцем, мобілізованим до Збройних Сил України в березні 2022 року.
Встановлення цих фактів необхідне для подальшого вирішення компетентним органом питання про наявність підстав для звільнення заявника з військової служби відповідно до п. п. г) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення судді є незаконним і необґрунтованим з огляду на неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин та порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає, що будь-якого спору в межах юрисдикції КАС України між ним та державою не існує. Не встановлено також майбутньої можливості такого спору, оскільки заявник не звертався до компетентного органу про вирішення питання в порядку приписів пп. г п.2 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», тому ані заявнику, ані суду не може бути наперед відомо про виникнення такого спору.
З огляду на те, що отримання документів, які підтверджують факти, про встановлення яких просить заявник, неможливий в зв`язку з відсутністю компетентного органу, який може їх засвідчити, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду в порядку приписів ст.ст. 293, 294, 315, 319, 263-265, 268, 273 ЦПК України з метою встановлення факту, від якого залежить виникнення та існування особистих прав.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшов.

Заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з`явився, направив апеляційному суду заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Рогатинської міської ради, належним чином повідомленої про час та дату розгляду справи, до судового засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, при винесенні рішення у даній справі заінтересована особа покладається на розсуд суду.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив з того, що згідно із заявою ОСОБА_1 метою встановлення фактів, про які він просить, не є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а врегулювання його правовідносин з державою в публічно-правовій сфері, тому заява не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пп. г п.2 ч.4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: 2) під час воєнного стану: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
В заяві ОСОБА_1 зазначив, що він є військовозобов`язаним та у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану у березні 2022 року мобілізований до Збройних Сил України. Встановлення факту перебування ОСОБА_2 під постійним доглядом ОСОБА_1 та на його утриманні необхідно заявнику для вирішення компетентним органом питання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби під час мобілізації у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 як особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд (пп.г п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»)
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»
Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.
Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.
Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.
Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для звільнення його з військової служби під час мобілізації, тобто визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Також апеляційний суд зазначає, що зацікавленою особою у даній справі залучено Рогатинську міську раду, яка не наділена повноваженнями у сфері застосування ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Згідно з висновками, викладеними в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки не грунтуються на положеннях норм процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає касаційному оскарженню протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                                                               Є.Є. Мальцева

Судді:                                                                       В.М. Барков  
                                                        В.А. Девляшевський