УХВАЛА
25 квітня 2023 року 
м. Київ
справа №140/7242/22
адміністративне провадження № К/990/12619/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №140/7242/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся із позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, в якому позивач просив:
- визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Департаменту соціальної політики Луцької міської ради у відмові подовження надання йому житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на період з травня 2022 року по квітень 2023 року; 
- зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради подовжити надання йому житлово-комунальних послуг на період з травня 2022 року по квітень 2023 року.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 позовну заяву повернуто, з підстав неусунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 повернуто скаржнику.
ОСОБА_1 не погодившись із ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 та ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Судом встановлено, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 залишено без руху. 
Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що заявник апеляційної скарги копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 02.02.2023 згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 7900732863172.
Отже, враховуючи те, що скаржником не усунуто у встановлений судом строк виявленого недоліку, суд апеляційної інстанції дійшовши висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги позивачу, правильно застосував положення частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судове рішення про повернення апеляційної скарги, заявник не обґрунтовує фундаментальність значення даної касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до посилань на підстави непогодження з оскаржуваним рішенням суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин та застосування нормативно-правових актів.
Суд наголошує, що повернення заяви позивачеві (заявникові) не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 відсутні.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Із змісту вимог касаційної скарги вбачається, що позивач просить скасувати також ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022. 
Колегія суддів зазначає, що тлумачення положень частини другої статті 328 КАС України у їхньому зв`язку з приписами частини першої статті 294 КАС України свідчить про те, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені тільки ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову; заміни заходу забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, і після їх перегляду в апеляційному порядку.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2023 повернуто скаржнику. 
З огляду на вище викладене, з урахуванням відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Верховний Суд встановив, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 у справі №140/7242/22 в апеляційному порядку не переглядалася.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 не може бути предметом касаційного оскарження, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині за касаційною скаргою ОСОБА_1 також слід відмовити.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 140/7242/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не підлягає оскарженню. 

Судді	С.Г. Стеценко Л.В. Тацій   Т.Г. Стрелець