ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року 
м. Київ

справа № 640/6331/19
касаційне провадження № К/9901/24446/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Пасічник С.С.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року (головуючий суддя - Шрамко Ю.Т.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Ганечко О.М., судді - Кузьменко В.В., Василенко Я.М.)
у справі № 640/6331/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокомм»
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокомм» (далі - ТОВ «Єврокомм»; позивач; платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві; відповідач; контролюючий орган), в якому просило: визнати протиправними та скасувати повністю висновки акта від 21 вересня 2018 року № 924/26-15-14-04-05/35572324 про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Торус» за лютий 2017 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Айрон» за листопад 2017 року; визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 12 жовтня 2018 року            № 0052191404, від 12 жовтня 2018 року № 0052201404, від 12 жовтня 2018 року № 0052221404.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 22 грудня 2020 року позов задовольнив повністю. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 12 жовтня 2018 року № 0052191404, від 12 жовтня 2018 року № 0052201404, від 12 жовтня 2018 року                                № 0052221404. Позов в іншій частині залишив без задоволення.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 26 травня 2021 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

ГУ ДПС у м. Києві звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року та направити справу на новий розгляд. 

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому наголошує на тому, що при вирішенні спору судами попередніх інстанцій безпідставно не досліджувався сам факт виявлених порушень, а лише зазначено про незаконність наказу, на підставі якого здійснено контрольний захід щодо ТОВ «Єврокомм». 

Верховний Суд ухвалою від 06 вересня 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві.

Відзиву на касаційну скаргу від позивача не надійшло, що в силу частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій з`ясовано, що відповідачем на підставі наказу від 06 вересня 2018 року № 13529 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Єврокомм» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Торус» за лютий 2017 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Айрон» за листопад 2017 року, за результатами якої складено акт від 21 вересня 2018 року № 924/26-15-14-04-05/35572324.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) у зв`язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торус» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Айрон» товарно-матеріальних цінностей з огляду на фіктивний характер проведених поставок, а також ненаданням для здійснення контрольного заходу первинної документації. 

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом 12 жовтня 2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № 0052191404, згідно з яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 37552,00 грн; № 0052201404, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 258755,00 грн за основним платежем та 129378,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № 0052221404, згідно з яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 510,00 грн.

Надаючи оцінку правомірності прийняття ГУ ДПС у м. Києві названих актів індивідуальної дії, Верховний Суд виходить із того, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від                 12 березня 2019 року у справі № 826/15461/18, яке набрало законної сили 10 травня 2019 року, визнано протиправним та скасовано наказ від 06 вересня 2018 року № 13529 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Єврокомм» з огляду на ненадання контролюючим органом належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для його прийняття.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як зазначив Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо призначення/проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тобто, здійснення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового або іншого законодавства, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту, в тому числі в силу протиправності наказу про її призначення, в контролюючого органу відсутня компетенція на прийняття податкових повідомлень-рішень.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для збільшення контролюючим органом грошового зобов`язання або зменшення розміру від`ємного значення шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Отже, нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок проведення перевірок. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14, який має враховуватися при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України та, в подальшому, підтриманий Верховним Судом. 

Відтак, враховуючи визнання протиправним та скасування наказу від 06 вересня 2018 року № 13529 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Єврокомм» рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2019 року у справі № 826/15461/18, яке набрало законної сили, прийняті за результатами такої перевірки акти індивідуальної дії підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

П О С Т А Н О В И В: 

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                І. А. Гончарова

Судді                                                                                                    І. Я. Олендер

                                                                                                    С. С. Пасічник