ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/15629/22 пров. № А/857/1452/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідач –                                              Кушнерика М.П.,
суддів –                                                              Курилець А.Р., Мікула О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 380/15629/22 (суддя Сасевич О.М., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії без обмеження максимальним розміром, встановленим пунктом 2 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі – Закон № 3668-УІ від 08.07.2011) з 01.04.2019 з урахуванням перерахунку та нарахування згідно довідки Львівського окружного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.10.2021 № 9679 про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019, та враховуючи 83 % суми грошового забезпечення; у відмові про перерахунок та нарахуванні заборгованості по виплаті пенсії, що виникла внаслідок виплати йому 75 % суми підвищення перерахованої пенсії замість 100 % суми підвищення перерахованої пенсії в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно), з урахуванням перерахунку та нарахування згідно довідки № 9679 від 08.10.2021, та враховуючи 83 % суми грошового забезпечення; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно положення про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром встановленим пунктом 2 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 3668-УІ від 08.07.2011 в період з 01.04.2019, з урахуванням рішення суду у справі від 14.03.2022 № 380/1984/22, перерахунку та нарахування згідно оновленої довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9679 від 08.10.2021, та враховуючи 83 % суми грошового забезпечення; провести нарахування та виплату заборгованості по виплаті пенсії, що виникла в наслідок виплати 75 % суми підвищення перерахованої пенсії замість 100% суми підвищення перерахованої пенсії, в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) з урахуванням, згідно з рішенням суду у справі від 14.03.2022 № 380/1984/22, перерахунку та нарахування згідно оновленої довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9679 від 08.10.2021, та враховуючи 83 % суми грошового забезпечення.
Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у адміністративній справі № 380/1984/22 відповідачем було протиправно з 01.04.2019 обмежено максимальний розмір його пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.          

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року позов задоволено частково.          
Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року перерахованої з 01 січня 2018 року пенсії у зменшеному розмірі 75 % від суми підвищення пенсії.          
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження з 01 січня 2020 року максимального розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивача без обмеження максимальним розміром.
В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким відмовити в частині задоволених позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає те, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Вказує, що відповідач при проведені перерахунку та виплаті пенсії позивачу не мало правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм ч.4 статті 63 Закону України № 2263-XII від 09.04.92 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в частині наданого Уряду права встановити такі умови порядку виплати пенсії, зокрема як передбачено Постановою №  103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії.  

Позивач правом на подання відзиву не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІ.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.01.2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», проте з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року виплата складала 50 % підвищення пенсії, з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року підвищення складало 75 % підвищення пенсії, з 01.01.2020 року 100 % підвищення пенсії.          
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 1340/5363/18 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати, у відповідності до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», розмір пенсії, виходячи з розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.          
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі № 380/1984/22 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці за № 9679 від 08.10.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.          
На виконання вищевказаного рішення суду від 14.03.2022, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача.
Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо проведення перерахунку та виплати його пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі № 380/1984/22.          
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 20.09.2022 повідомило позивача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 у справі № 380/1984/22 пенсійним органом виконано. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.04.2019 по 30.09.2022 становить 244110,18 грн. і буде виплачена після виділення коштів з державного бюджету.
Згідно перерахунку пенсії з 01 жовтня 2022 року за пенсійною справою № ХВ55188 Міноборони, основний розмір пенсії: 83 % грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі: 19742,55 грн.; підсумок пенсії з надбавками: 27007,81 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії: 20270,00 грн.          
Позивач вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.          
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.          
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.          
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.          
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінету Міністрів України фактично делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.          
Пунктами 1, 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.          
На виконання частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), пунктом 1 якої передбачено необхідність перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».          
Пунктом 2 Постанови № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 року 75 відсотків; з 1 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акту протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.          
Оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/3858/18 скасовано п.2 Постанови № 103, яким встановлено поступовий розмір виплати підвищення перерахованих пенсій станом на 01.01.2018 відповідно до Постанови № 704, позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону України № 2262-ХІІ, постанов КМУ № 704, № 103, № 45 з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії, яка підлягала виплаті в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовцям за аналогічною посадою, з 05.03.2019 (з дати набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/3858/18).          
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що 14 серпня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (набрала чинності 04 вересня 2019 року), відповідно до пункту 1 якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.          
З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року набрала чинності 04 вересня 2019 року, суд апеляційної інстанції погоджується з  висновком суду першої інстанції, що виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року є безпідставною.          
Таким чином, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений у рішенні від 06.08.2019 у зразковій справі № 160/3586/19, правовий висновок Верховного Суду, відповідно до якого «у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.  встановлені фактичні обставини справи, а також беручи до уваги Постанову № 804, яка набрала чинності 04.09.2019, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року саме за період з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 05 березня 2019 року по 04 вересня 2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом 01 березня 2018 року.

Щодо позовних вимог про здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 (далі - Закон № 911-VIII), чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність.          
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення № 7-рп/2016, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.          
Відповідно до Закону № 1774-VIII, який відповідно до «Прикінцевих положень» цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Отже, відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, в редакції Закону № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною).          
При цьому, буквальне розуміння змін внесених Законом № 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.          
Таким чином, протягом 2017-2020 років стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала і не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.          
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 6 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, 8 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, 31 березня 2021 року у справі № 815/3000/17.          
Також колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону № 2262-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.          
Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Згідно пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону № 911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.          
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.          
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.          
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.          
          
          Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 380/15629/22, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті  328 КАС.  

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула