У х в а л а
05 липня 2023 року
м. Київ
 
справа № 643/15146/20-ц
провадження № 61-9482 ск 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., 
Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна, про визнання договору надання утримання одному із подружжя недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна, про стягнення заборгованості за договором про надання утримання одному з подружжя,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. 
Накладено заборону на відчуження, а саме: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 6322081503:00:000:0093); земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 6322081503:00:000:0094); житлового будинку літ «А» за адресою: 
АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер 1674233563101); земельної ділянки за адресою: 
АДРЕСА_2 (кадастровий номер: 6310136300:07:025:0014).
У задоволенні іншої частини заяви представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено. 
Визнано договір про надання утримання одному із подружжя від 31 січня 
2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 113, недійсним.
Застосовано наслідки недійсності правочину до договору про надання утримання одному із подружжя від 31 січня 2019 року, який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 
Івановою О. В., та зареєстрований з реєстрі за № 113.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти, отримані за вказаним договором у розмірі 2 686 087 грн, що еквівалентно 
95 000 доларів США.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано недійсними пункти 12 і 14 договору про надання утримання одному із подружжя від 31 січня 2019 року такого змісту: «п.12. Сторони домовились, що Сторона-1 зобов`язана сплачувати Стороні-2 аліменти, визначені цим Договором, пожиттєво.»; «п.14. Сторона-2 може письмово звернутись до Сторони-1 з ініціативою про припинення дії договору та отримання одноразової грошової виплати у розмірі у сумі 11 102 210 грн, що за курсом Національного банку гривні України до долара США станом на дату підписання цього договору 27 755525 грн за 1 долар США еквівалентно 400 000 доларів США 00 центів. Сторона-1 зобов`язується протягом 180 календарних днів від моменту такого письмового звернення сплатити Стороні-2 вищевказану суму. У разі здійснення одноразової грошової виплати Стороною-1 на користь Сторони-2 у розмірі та у порядку, визначеному цим пунктом договору, зобов`язання Сторони-1 за цим договором зі сплати аліментів Стороні-2 та цей договір про надання утримання одному із подружжя припиняються.»
У задоволенні решти позову ОСОБА_3 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти за період 
з жовтня 2020 року по 11 травня 2021 року у сумі 1 028 969 грн 67 коп.
У задоволенні решти вимог зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року залишено без задоволення. Ухвалу Московського районного суду м. Харкова 
від 03 березня 2021 року залишено без змін.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
24 червня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представником  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу (передано 27 червня 2023 року), у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 , зустрічний позов задовольнити. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, 
що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подана 
у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог 
статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна, про визнання договору надання утримання одному із подружжя недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Володимирівна, про стягнення заборгованості за договором про надання утримання одному з подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року. 
Витребувати з Московського районного суду м. Харковавищезазначену цивільну справу (№643/15146/20-ц).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 серпня 2023 року. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        Б. І. Гулько
 
Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник