УХВАЛА

28 квітня 2023 року
м. Київ

справа №380/11310/22
адміністративне провадження №К/990/14308/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Гончарової І.А., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/11310/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
21.04.2023 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, надіслана через систему «Електронний суд».
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, згідно з частиною четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України  дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині другій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржник у касаційній скарзі як підставу для касаційного оскарження судових рішень визначає пункти 1 і 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Перевіркою змісту поданої касаційної скарги встановлено, що в останній скаржник фактично вказує на неправильність застосування судами до спірних правовідносин приписів підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, проте при цьому посилається на неврахування судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень висновків, наведених у постановах Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №820/3706/17, від 16.12.2021 у справі №160/9061/20, які сформовані за результатом аналізу іншої норми матеріального права (підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 цього ж Кодексу).
У контексті з наведеним Верховний Суд звертає увагу, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України  підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Стосовно посилання скаржника на подання касаційної скарги відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, то у такому випадку остання повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) процесуального права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити обставини допущених судами при ухваленні оскаржуваного рішення порушень норм процесуального права, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі мають бути конкретно зазначені обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими в розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (наприклад, одержані з порушенням порядку, встановленого законом із вказівкою на конкретні норми права, у яких такий порядок передбачений).
Касаційна скарга податкового органу належних обґрунтувань підстав для касаційного оскарження, визначених пунктами 1 і 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не містить.
Крім того, відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Проте, всупереч вимогам процесуального закону заявником до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору або доказів звільнення такої особи від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір».
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній з 15.12.2017) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 270,00 грн.
У відповідності до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому частина третя  статті 4 Закон № 3674-VI встановлює коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі.
Судовий збір за подання до адміністративного суду вказаного позову, з урахуванням ціни позову, становив 1 014,63 грн.
Отже, судовий збір, який скаржник повинен сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 1 623,41 грн (2 029,26 грн. х 0,8).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/22030102. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, визначивши строк, впродовж якого скаржник має право усунути вказані недоліки та надати суду документ про сплату 1 623,41 грн. суми судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.
Керуючись частиною другою статті 169, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №380/11310/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без руху.
2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
3. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник
І.А. Васильєва 
 І.А. Гончарова ,
Судді Верховного Суду