ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
10 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 932/269/23(2-а/932/8/23)	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,   розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023  року в адміністративній справі №932/269/23(2-а/932/8/23) (суддя у 1 інстанції Кудрявцева Т.О.) за позовом   ОСОБА_1   до  Інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Павленка Анни Миколаївни, третя особа:  Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Павленка Анни Миколаївни, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив   скасувати постанову серії ЕАР №6263591 від 08.12.2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023  року позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6263591 від 08 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3  ст. 121 КУпАП. Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3  ст. 121 КУпАП  закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції  на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496  грн. 20 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до суду першої інстанції надавався рапорт інспектора Літмна О., який був напарником інспектора, що виніс спірну постанову. Вказаний рапорт містить безпосередньо інформацію стосовно предмету спору, а викладена в ньому інформація є достовірною та повною. При цьому, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції,   що постановою від 08 грудня 2022 року серії ЕАР №6263591 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Павленко А.М. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 08 грудня 2022 року о 21 год. 15 хв. рухаючись на 916 км а/д М-30 Криничанський район, керував транспортним засобом марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але вчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3 «Б» ПДР України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Нормою  статті 52 Закону України «Про дорожній рух»  визначено, зокрема, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Відповідно до вимог ч. 5  ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до частини третьої статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Статтею 29 вказаного нормативного акту встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.
Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".
Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.
Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. (стаття 3 ГК України).
Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин) транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).
Відповідно до статті 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин) автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» прямо і однозначно передбачено те, що обов`язковому технічному контролю підлягають тільки ті транспортні засоби, які беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Звуження об`єктів технічного контролю до тих, що зареєстровані за законодавством України та експлуатуються на території України відповідає принципу правової визначеності, не становить надмірного тягаря для власників ТЗ, є цілком логічним кроком законодавця у впорядкуванні відносин у сфері дорожнього руху, з метою забезпечення безпеки його учасників. В цей же час, покладення такого тягаря на власників ТЗ, що мають іноземну реєстрацію та тимчасово використовуються на території України, законодавцем не передбачено, оскільки може становити невиправдані складнощі у транзиті територією України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , відноситься до легкового автомобіля, належить юридичній особі та використовується в службових цілях, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.
Подібної правової позиції дійшли судді Верховного суду України у постанові від 17 жовтня 2019 року по справі №678/483/17.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем помилково віднесено керований позивачем автомобіль - марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , до об`єктів обов`язкового технічного контролю, а відтак у діях позивача відсутні обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.
Посилання скаржника на рапорт інспектора Літмна О. як на доказ є хибним, оскільки такий рапорт не зазначено у спірній постанові в графі «до постанови додаються:». 
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).
Стосовно доводів скаржника, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, то в даному випадку саме на відповідача покладено тягар щодо надання доказів на підтвердження обґрунтованості спірного рішення. 
За таких обставин, в матеріалах справи відсутня достатня доказова база щодо вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023  року в адміністративній справі №932/269/23(2-а/932/8/23)  - залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023  року в адміністративній справі №932/269/23(2-а/932/8/23) - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до  ст.328 КАС України  касаційному оскарженню не підлягає.    
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва