УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/16702/21 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцова Д.В. 
Категорія 39 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Радченка С.В., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 295/16702/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тетерів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 січня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСББ «Тетерів» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 листопада 2021 року у сумі 27 933,87, що складається з 
-24 423,00 грн – заборгованість зі сплати членських внесків
-612,35 грн – 3% річних
-2 898, 52 грн – інфляційні втрати
та просило стягнути судові витрати у даній справі.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником нежитлового приміщення ( магазину) у будинку АДРЕСА_1 . Балансоутримувачем вказаного будинку є ОСББ «Тетерів». Протоколом Загальних зборів ОСББ «Тетерів» № 1 від 11 січня 2020 року затверджено кошторис ОСББ «Тетерів»: внесок 5,00 грн за 1 кв. м. площі в місяць. Договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій між позивачем та ОСОБА_1 не укладався, оскільки законодавством України не передбачено обов`язкового укладання Договору на утримання будинку та прибудинкових територій між ОСББ та співвласником приміщення/квартири у цьому ОСББ. Щомісяця відповідач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, однак остання кошти за вказані послуги не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті членських внесків, яка станом на 30.11.2021 складає 24 423,00 грн. На адресу відповідача 15.11.2021 направлялась відповідна претензія, проте ОСОБА_1 ніякої відповіді на неї надано не було. Спір у позасудовий спосіб між сторонами вирішити не вдалося. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 січня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тетерів» заборгованість станом на 30 листопада 2021 року у сумі 27 933,87 грн., що складається з 24 423,00 грн. – заборгованості зі сплати членських внесків; 612,35 грн. – 3% річних та 2 898,52 грн. – інфляційних втрат. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тетерів» 2 270 грн. судового збору та 3 900 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі або справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності відповідачу, вона надає в оренду іншій особі. Про створення ОСББ за вказаною адресою ОСОБА_1 дізналась нещодавно. На загальні збори щодо створення ОСББ відповідач запрошена не була та не була проінформована про їх проведення. Заяву про прийняття ОСОБА_1 в члени ОСББ відповідач не подавала. На загальні збори, що відбулись 11.01.2020 та на яких було затверджено кошторис ОСББ «Тетерів», ОСОБА_1 також запрошена не була, чим позивач порушив її право щодо участі в загальних зборах співвласників багатоквартирних будинків. Жодного доказу того, що ОСОБА_1 була повідомлена про проведення загальних зборів 11.01.2020 позивач суду не надав. Позивачем не було надіслано жодних договорів для укладання на адресу відповідача та не надано доказів їх надсилання. Основним документом який міг би підтвердити факт надання будь-яких послуг ОСББ «Тетерів» є Акт виконання робіт/надання послуг. Проте жодного факту виконаних робіт чи наданих послуг протягом трьох років позивач ОСОБА_1 не надавав, а тому вказане підтверджує відсутність наданих позивачем будь-яких послуг відповідачу. Окрім того, приміщення, яким володіє відповідач. є об`єктом нежитлового фонду. З моменту набуття приміщення у власність відповідач самостійно утримує приміщення, проводить поточний та капітальний ремонт, здійснює реставрацію, реконструкцію та обслуговує прилеглу територію. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (магазину) у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 212169443 від 11.06.2020 (а.с.28).
Згідно Статуту ОСББ «Тетерів», затвердженого рішенням загальних зборів ОСББ «Тетерів», 16.08.2020 за рішенням власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створено та зареєстровано ОСББ «Тетерів». Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна Об`єднання, своєчасного надходження коштів від співвласників та мешканців багатоквартирного будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (а.с. 10).
Окрім того, відповідно до п.п. 7.5, 7.7 Розділу VІІ Статуту ОСББ «Тетерів» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до частки загальної площі квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку або за адресою багатоквартирного будинку. Розмір та порядок відрахувань до цих фондів визначається на Загальних зборах Об`єднання.
Згідно з п.п. 11.2.8 п. 11.2 Розділу ХI Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Протоколом №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по майдану Короленка, 5 від 11.01.2020 зборами затверджено кошторис на 2020 рік згідно якого, сума внеску співвласника на утримання будинку складає на рівні 5,00 грн. за 1 м? загальної площі (а.с. 25).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, у період з 01.03.2020 по 30.11.2021 відповідачка не сплачувала членські внески на утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку із чим у останньої утворилась заборгованість у розмірі 27 933,87, з яких 24 423,00 грн – борг, 612,35 – 3% річних, 2 898,52 – інфляційна різниця. Також з розрахунку вбачається, що розмір членського внеску за 2021 не змінився (а.с. 6).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є власником нежитлового приміщення - магазину, споживачем житлово-комунальних послуг, а саме послуг з утримання та обслуговування багатоквартирного будинку, які надаються позивачем за вказаною адресою, доказів щодо ненадання або неналежного надання вказаних послуг ОСОБА_1 не подано.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Згідно із ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Приписами ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.
Крім того, імперативні норми ч. 1 ст. 322 ЦК України та ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлюють загальне правило щодо утримання власниками належного їм (в тому числі і спільного) майна, зокрема: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.
Згідно ч. 5 ст. 319 Цивільного кодексу України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати) майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства відповідач, як власник нежитлового приміщення ( магазину) у будинку АДРЕСА_1 , і водночас співвласник будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення відповідачем таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення відповідних платежів.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Суд першої інстанції правильно вказав, що за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складатиме: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Врахувавши викладене та оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, врахувавши, що між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач належним чином не виконувала, своєчасно не вносила необхідні платежі, чим порушила права позивача і допустила заборгованість, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСББ «Тетерів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 27 933,87 грн., яка складається з: 24 423,00 грн. заборгованість зі сплати членських внесків, 612,35 грн. 3% річних, 2 898,52 грн. інфляційні втрати.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що заяву про прийняття ОСОБА_1 в члени ОСББ відповідач не подавала та не була повідомлена про створення ОСББ колегія суддів не бере до уваги, оскільки дані доводи жодним чином не спростовують факт наявності заборгованості. Крім того, заявником не надано будь-яких доказів які б підтверджували факт щомісячної сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не була повідомлена про проведення загальних зборів ОСББ «Тетерів» та не була на них запрошена суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 не оскаржує законність рішення прийнятих ОСББ «Тетерів» на загальних зборах, предметом даних правовідносин є наявність заборгованості по сплаті членський внесків ОСББ «Тетерів». 
Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 довгий час не знала про існування ОСББ, оскільки вказане приміщення надає в оренду іншій особі. Відповідач є власницею вказаного нежитлового приміщення, а тому зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані послуги, надані ОСББ «Тетерів». 
Посилання заявника на те, що вона самостійно утримує приміщення, проводить поточний та капітальний ремонт, здійснює реставрацію, реконструкцію та обслуговує прилеглу територію не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтверджені будь-якими доказами.
Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3. ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий  Судді