ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/762/23  Номер провадження 33/814/1086/23	Головуючий у 1-й інстанції Калько О.С.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

Категорія ч.1 ст. 163-2 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директор ТОВ «Асфальтпром»,-
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови
Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , директор ТОВ «Полтава-Капітал», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Полтава-Капітал» вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у неподанні товариством платіжного доручення до установи банку на сплату орендної плати за землю з юридичних осіб за жовтень 2022 року з граничним терміном сплати до 30 листопада 2022 року та за листопад 2022 року з граничним терміном сплати до 30 грудня 2022 року.
Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
Мотиви суду
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Диспозиція ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, доведеною, місцевий суд послався на протоколи про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2023 року; результати камеральної перевірки від 05 січня 2023 року, 06 січня 2023 року та від 09 січня 2023 року згідно з яких податкове зобов`язання на момент перевірки не було сплачено.
Однак, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.
У даному випадку, в протоколах про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2023 року, зазначено, що  ОСОБА_1 перебуваючи на посаді керівника «ТОВ «Полтава-Капітал» допустив неподання товариством платіжного доручення до установи банку на сплату орендної плати за землю з юридичних осіб за жовтень 2022 року з граничним терміном сплати до 30 листопада 2022 року, за листопад 2022 року з граничним терміном сплати до 30 грудня 2022 року.
       Так, в судовому засіданні в Полтавському апеляційному суду, ОСОБА_1 було подано письмові пояснення по даній справі, в яких останній зазначає, що ним у встановлені терміни до установи банку направлялися платіжні доручення на сплату узгоджених сум орендної плати за землю, однак вони поверталися установою банку без виконання, згідно п.80 ПП НБУ №163 від 29 липня 2022 року у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках. 
До даного пояснення ОСОБА_1 було надано копії платіжних доручень № 2158, 2159, 2126, 2132, 2164, 2168 2148, 2127 від 25 листопада 2022 року, з яких вбачається, що ТОВ «Полтава-Капітал» (платник) намагалося сплачувати ГУК у Полт.обл/тгЛубни (отримувач) орендну плату за землю, вищезазначені платіжні доручення були отримані банком 30 листопада 2022 року, однак документи були відхилені та повернуті банком у зв`язку з відсутністю коштів.
       Окрім того, ОСОБА_1 було надано копії платіжних доручень № 2358,2364,2359,2326,2332,2325,2362,2330 від 23 грудня 2022 року, з яких вбачається, що ТОВ «Полтава-Капітал» (платник) намагалося сплачувати ГУК у Полт.обл/тгЛубни (отримувач) оренду плату за землю, вищезазначені платіжні доручення були отримані банком 30 грудня 2022 року, однак документи були відхилені та повернуті банком у зв`язку з відсутністю коштів.
Також, ОСОБА_1 зазначав, що в рамках кримінальних проваджень слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2022 р., 17.05.2022р. та Шевченківським районним судом м. Києва від 13.07.2022 р., було накладено арешт на майно, грошові активи, корпоративні права ТОВ «Полтава-Капітал», шляхом заборони учасникам ТОВ «Полтава-Капітал» його службовим особам, іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, іншим особам, відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном товариства.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вчиняв активні дії, щодо сплати узгоджених сум орендної плати за землю, однак з об`єктивних причин, які не залежали від нього, дані платежі не були перераховані банком на рахунок отримувача, апеляційний суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме неподання посадовою особою платіжних доручень до установи банку щодо сплати орендної плати.
У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».
У свою чергу, згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Київського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду                            О.О. Панченко