КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
Справа № 369/8343/22                                    Головуючий у 1 інстанції: Пінкевич Н.С. 
Провадження № 22-ц/824/4997/2023                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 квітня 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
 
в с т а н о в и в:
 
У вересні 2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2  про стягнення аліментів. Зазначала, що з 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки ОСОБА_2 з 11 листопада 2021 року не надає добровільно матеріальної допомоги на дітей, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 з 11 листопада 2021 року аліменти на утримання дитини в розмірі частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Києво-Святошинського районного судуКиївськоїобластівід 05 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 вересня 2022 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 992,40 грн.   У задоволенні решти позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, за яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з  11 листопада 2021 року, що є днем звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, до досягнення дитиною повноліття. Посилається на порушення норм матеріального та  процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та не врахував, що вона просила стягнути аліменти з ОСОБА_2 саме в частці від заробітку. Суд також безпідставно відмовив у стягненні аліментів за минулий період - з 11 листопада 2021 року, не врахувавши, що 11 листопада 2021 року вона зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Розгляд справи проводився в спрощеному провадженні, а тому  вона не мала можливості надати докази на підтвердження вказаних обставин та подати клопотання про допит відповідача як свідка, який міг підтвердити наведені обставини.
ОСОБА_4 подав до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнув з ОСОБА_2 на користь поизвачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 вересня 2022 року.
Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на безпідставність відмови суду першої інстанціїу стягненні аліментів за минулий період - з 11 листопада 2021 року.
Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що аліменти мали бути стягнуті із ОСОБА_2 з 11 листопада 2021 року,  з часу її звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.
Разом з тим, ОСОБА_1 не зазначала в позовній заяві про те, що 11 листопада 2021 року вона зверталася із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Не надавала копії заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відміткою про її надходження до суду або копій судових рішень, які були ухвалені за результатом розгляду її заяви.
До апеляційної скарги ОСОБА_1 додала копію заяви про видачу судового наказу. Проте у апеляційного суду відсутні підстави для прийняття до  уваги копії вказаної заяви, оскільки вона не надавалася суду першої інстанції.  Колегія суддів також звертає увагу, що копія заяви датована 09 грудня 2021 року, а не 11 листопада 2021 року, та не містить підпису заявниці (а.с. 72-73). Позивачкою до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження подання вказаної заяви до суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від дня пред`явлення позову починаючи з 06 вересня 2022 року.
Разом з тим, вирішуючи спір про стягнення аліментів, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за змістом  ч. 3 ст. 181 СК України аліменти можуть бути визначені судом або у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є стягненням аліментів ні в частці від доходу її матері, батька, ні у твердій грошовій сумі, а тому не відповідає положенням ч. 3 ст. 181 СК України.
Крім того, відповідно до вказаної норми вибір способу стягнення аліментів належить до виключного права того з батьків, разом з яким проживає дитина.
ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме у частці від заробітку - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів того, що він не має реальної можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному розмірі.
У відзиві на позов ОСОБА_2 лише зазначив, що  11 серпня 2022 року позивачка із застосуванням сили виштовхала його з будинку, де залишились всі його речі, а потім змінила замки. У даний час він не має доступу до житла та своїх речей, вимушений додатково витрачати кошти на оренду житла, одяг та інші речі першої необхідності. Також за іншим рішенням суду він зобов`язаний сплачувати аліменти   на утримання старшої дитини. Жодних доказів щодо  майнового стану відповідачем не надано.
Враховуючи викладене, із відповідача на користь ОСОБА_1 підлягали стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з  06 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
 Помилкове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року підлягає зміні в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині рішення суду першої інтенції підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_5   задовольнити частково.
Змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Матвієнко Ю.О.
 
                                                                                 Крижанівська Г.В.