ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 квітня 2023 року           справа №200/5100/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Плужника Максима Валерійовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року (повне судове рішення складено 07 лютого 2023 року) у справі № 200/5100/22 (суддя в І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                         УСТАНОВИВ:

2 грудня 2022 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська, в якій позивач просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103 в частині визначення дати виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільненого наказом командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 квітня 2022 року № 85 у запас;
- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ зарахувати майора ОСОБА_1 до списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, починаючи з 25 травня 2022 року, та поновити майора ОСОБА_1 на всіх видах забезпечення Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ;
- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ здійснити виключення майора ОСОБА_1 , начальника відділу - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ Сил логістики Збройних Сил України зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення, із дотриманням вимог пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 щодо проведення остаточного розрахунку з майором ОСОБА_1 на день його виключення зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ, після проведення остаточного розрахунку;
- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 травня 2022 року по дату виключення зі списків особового складу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 , виходячи із суми середньоденного грошового забезпечення в розмірі 2405,66 грн, з урахуванням змін, внесених до наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду зазначав, що в період з 12 липня 2021 року по 25 травня 2022 року проходив військову службу в Квартирно-експлуатаційному відділі міста Луганськ. Наказом начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103 майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу - головного інженера КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільненого наказом командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 квітня 2022 року № 85 у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 25 травня 2022 року виключено зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення. Зазначено, що вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 8 років 6 місяців, пільгова 00 років 07 місяців.
Із зазначеним наказом позивач ознайомився 13 липня 2022 року після евакуації з міста Слов`янськ Донецької області до міста Дніпро, куди був передислокований відповідач.
Однак, з наказом від 25 травня 2022 року № 103 позивач не згоден в частині дати виключення його зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення, оскільки відповідач станом на дату виключення позивача зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ не провів із позивачем остаточного розрахунку при звільненні з військової служби, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 200/4121/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Квартирно- експлуатаційного відділу міста Луганськ про визнання протиправним наказу про звільнення в частині дати звільнення та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Позивач вчиняв дії, передбачені чинним законодавством України, з метою захисту в судовому порядку своїх законних прав та інтересів щодо проведення відповідачем остаточного розрахунку із позивачем при звільненні останнього з військової служби. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 7 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5100/22. Зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, – поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганська про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Зазначена ухвала постановлена з підстав, передбачених частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), якою встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу (пункт 9).
При прийнятті ухвали про повернення позову від 07 лютого 2023 року суд першої інстанції виходив з того, відсутні обґрунтовані підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, для поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено інших причин поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність ухвали суду першої інстанції, що є підставою для її скасування.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Частина четверта статті 121 КАС України вказує, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина шоста статті 121 КАС України).
В силу положень статей 169, 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви перевіряє на дотримання вимог законодавства подані до суду документи та наявність чи відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на стадії вирішення питання про відкриття провадження.
Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Проте, як встановлено апеляційним судом, суд першої інстанції не вирішував питання про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку та не визнавав підстави такого пропуску поважними чи ні.
Апеляційний суд додатково зазначає, що суд апеляційної інстанції не оцінює причини пропущення строку звернення до суду, проте дійшов висновку, що суд першої інстанції не повною мірою вирішив питання щодо поважності їх пропуску.
Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені ним у заяві про поновлення строку звернення до суду (на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху).
Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції неправомірно повернув позовну заяву, так як в силу частини першої статті 123 КАС України не надав позивачеві можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку на звернення до суду.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року в справі № 640/2063/20.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як було зазначено вище, місцевий суд, установивши відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, повернув позов на підставі частини 4 статті 169 КАС України, пунктом 9 якої передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках передбачених другою статті 123 цього Кодексу.
Так, процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.
Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
З аналізу положень статей 123, 171 КАС України випливає, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.
Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Закріплений у частинах першій - третій статті 123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого пропуску.
До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені в позовній заяві, підстави для поновлення строку.
Подібним чином законодавець урегулював і механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.
Колегія суддів вважає, що в межах спірних правовідносин місцевим судом також помилково постановлено ухвалу про повернення позовної заяви, оскільки в цьому випадку (відкриття провадження) слід застосовувати механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду та керуватись не ст. 169, а ст. 240 КАС України.
З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у цій адміністративній справі.
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його  висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Плужника Максима Валерійовича – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року – скасувати, а справу № 200/5100/22 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повне судове рішення – 25 квітня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук