Справа № 308/8073/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

12.04.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Корпош Івана Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

       Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
       Відповідно до постанови та протоколу - 20 червня 2022 року о 20 год. 40 хв. в м. Ужгород перехрестя вул. Собранецької та Митна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в встановленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на камеру о 20 год. 58 хв. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_2  в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова прийнята з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.
В судові засідання на 20.02.2023 та 12.04.2023  ОСОБА_1   не з’явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. 

Апеляційний суд бере до уваги те, що про судовий розгляд неодноразово відкладався. При цьому звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. 

У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд не вбачає.

       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
       Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
       Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370875 від 20.06.2022, - 20 червня 2022 року о 20 год. 40 хв. в м. Ужгород перехрестя вул. Собранецької та Митна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в встановленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на камеру о 20 год. 58 хв. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підписом у протоколі  ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.
Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 113740 підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
       Вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370875 від 20.06.2022 року у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 113740; відеозаписом події -DVD-R, з якого вбачається, що огляд/відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.
       Так з відеозапису камери працівника поліції видно, що ОСОБА_1 на всі пропозиції працівника поліції щодо проходження освідчення на стан сп`яніння категорично відмовлявся.
       Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Окрім того, апелянтом приєднано до апеляційної скарги протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння. З даного протоколу № 697 від 21.06.2022 року вбачається, що  ОСОБА_1  є тверезий.
       Апеляційний суд, констатує, що даний протокол не може бути прийнятий як доказ, оскільки  ОСОБА_1 підозрюється саме в перебуванні у стані наркотичного  сп`яніння.
       Як вбачається з приєднаного протоколу медичного освідчення, заключення зроблено лікарем у м. Ужгород о 19:10 год. 21.06.2022 року. А тому протокол медичного освідчення викликає сумнівів в частині щодо часового проміжку чи часу складання такого, оскільки протокол щодо ОСОБА_1 складений - 20.06.2022 року.
       Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано.        Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
       Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Корпош Івана Васильовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2022 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага