ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 квітня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/847/20	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
          Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі – Вовненко А.В.,
за участю представника апелянта – Голуб А.С.,
представника позивача – Коротнян П.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр" до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправними дій, - 
ВСТАНОВИЛА:
В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року №241 «Про демонтаж тимчасових споруд в частині п.6 (Київський район) Додатку до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради вiд 27.06.2019 №241 «Перелік тимчасових споруд, що підлягають демонтажу», щодо демонтажу об`єкту нерухомого майна ТОВ «Спектр» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64;
- визнати протиправними дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з проведення демонтажних робіт об`єкту нерухомого майна ТОВ «Спектр» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.10.2019 року співробітниками Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради знесено будівлю № 64 по вул.. Ак. Корольова в м. Одесі, що належить ТОВ «Спектр» на праві приватної власності. Як зазначає позивач, на вимоги припинити протиправнi дiї та надати пояснення щодо підстав руйнування приватної власності, представники Управління послались на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 р. №241 «Про демонтаж тимчасових споруд» у п. 6 якого зазначено, що дана будівля є тимчасовою спорудою та підлягає знесенню. Директором ТОВ «Спектр», разом із адвокатом було роз`яснено співробітникам Управління, що дана будівля є капітальною спорудою - об`єктом нерухомого майна та зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На підтвердження вказаного було надано для огляду оригінали правовстановлюючих документів на будівлю юридичної особи ТОВ «Спектр», в т.ч. витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно «Павільйон» від 14.06.2019 р. №o170613328. Зокрема, позивач зазначає, що він був власником нерухомого майна, а не тимчасової споруди. Незважаючи на те, що відповідачу неодноразово надавались документи, що підтверджують право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлі павільйону за адресою: 270104, м. Одеса, вул.. Ак. Корольова, 64, останнім були проведені дії з «демонтажу», а фактично із зносу об`єкту нерухомості.
Вважаючи рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року №241 «Про демонтаж тимчасових споруд в частині п.6 та дії управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з проведення демонтажних робіт об`єкту нерухомого майна ТОВ «Спектр» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64 незаконними позивач звернувся до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач - Виконавчий комітет Одеської міської ради надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви. Доводами апеляційної скарги зазначено, що за результатом обстеження було встановлено, що договір на право тимчасового користування місцем для розміщення тимчасової споруди не укладався та паспорт прив`язки тимчасової споруди за вищевказаною адресою відсутній. З урахуванням наведеного 10.06.2019 року Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради винесено вимогу (припис) № 000218 про демонтаж тимчасової споруди власними силами та за власний рахунок у строк до 15.06.2019 року. При цьому, доводи позивача щодо неотримання вищевказаної вимоги (припису) про демонтаж тимчасової споруди спростовується копією відривного талону до вказаної вимоги, у якому прямо вказано: з урахуванням того, що об`єкт за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64, зачинено, припис прикріплено до вищевказаної тимчасової споруди, що також підтверджується фотофіксацією вказаної споруди. У той же час, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що законодавством не встановлено вичерпного переліку засобів вручення/надання такого припису уповноваженого органу. Адреса власника тимчасової споруди - ТОВ «Спектр», яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань збігається із місцем розташування наведеної тимчасової споруди: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64, що, на думку апелянта, спростовує доводи позивача щодо можливості надсилання йому припису засобами поштового зв`язку, оскільки там знаходилася зачинена тимчасова споруда. Враховуючи те, що вимога (припис) про демонтаж тимчасової споруди ТОВ «Спектр» виконана не була, Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради підготовлено проект рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради про її демонтаж. Виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення № 241 «Про демонтаж тимчасових споруд», зокрема, в частині демонтажу тимчасової споруди ТОВ «Спектр», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64. 09.07.2019 року Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради винесено припис № 0002792, відповідно до якого ТОВ «Спектр» повідомлено про прийняте Виконавчим комітетом Одеської міської ради рішення про демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64, та необхідність демонтувати тимчасову споруду у строк до 11.07.2019 року. Оскільки вищенаведений припис власником тимчасової споруди виконаний не був, 11.10.2019 року Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради в присутності головного спеціаліста відділу демонтажу комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» та ФОП ОСОБА_1 здійснено демонтаж тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Демонтаж проведено за рахунок комунальної установи; демонтований об`єкт евакуйовано на штрафмайданчик. З урахуванням вищенаведеного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року № 241 «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині демонтажу тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , на думку апелянта, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбаченими чинними положеннями законодавства, що не спростовано позивачем та не враховано судом першої інстанції, в результаті чого прийнято незаконне судове рішення.
Апелянт вказує, що визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , не призведе до поновлення нібито порушених прав позивача, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом його виконання та його скасування не матиме жодних правових наслідків для ТОВ «Спектр».
Виконавчий комітет Одеської міської ради не заперечує факту укладення договору купівлі-продажу комунального майна під 22.09.1995 року, за яким організації орендаторів «Спектру» передано визначене в акті майно. Проте, придбання позивачем майна, в складі якого є тимчасова споруда, на думку апелянта, не звільняє його від обов`язку дотримуватися вимог законодавства щодо експлуатації такої тимчасової споруди.
Апелянт зазначає, що з моменту купівлі павільйону, який позивач вважає нерухомим майном, 25 років ТОВ «Спектр» не здійснювалося жодних дій з метою оформлення права власності чи користування земельною ділянкою під таким павільйоном та користувалося нею без належних на то правових підстав, тоді як рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж такої тимчасової споруди було усунуто порушення позивачем норм чинного законодавства.
Також апелянт зазначає, що тимчасова споруда за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64, належна ТОВ «Спектр» на праві приватної власності за своїми характеристиками є об`єктом нерухомості, Одеський окружний адміністративний суд вийшов за межі як визначеної законодавством юрисдикції адміністративних судів, так і позовних вимог ТОВ «Спектр», що, на думку апелянта, є  підставою для скасування оскаржуваного рішення від 18.08.2021 року у даній справі. Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2020 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 року, позов Одеської міської ради задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності від 14.06.2019 року № 47370186. яким за ТОВ «Спектр» зареєстровано право власності на павільйон як на об`єкт нерухомого майна.
Апелянт вказує, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки позивач звертається до суду за захистом власного майнового права на об`єкт за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64, тоді як розгляд такої судової справи адміністративним судом є порушенням правил предметної юрисдикції та є підставою для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року та закриття провадження у справі.
Апелянт зазначає, що оскаржуване у справі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року №241доведено до відома необмеженого кола осіб та перебувало у вільному доступі для ознайомлення вже з 03.07.2019 року, тоді як даний позов подано лише 03.02.2020 року. З огляду на зазначене, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, а тому є підстави для скасування рішення і залишення позовної заяви без розгляду. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Петрова А.М. зазначає, що позивач був власником нерухомого майна, а не тимчасової споруди.  Отже ВК ОМР та Управління діяли поза межами своїх повноважень, оскільки останнім були проведені дії з «демонтажу», а фактично із зносу об`єкту нерухомості, натомість рішення про знесення об`єкту нерухомості може винести виключно суд на підставі ст. 376 ЦК України.
Організація орендарів «Спектр» у 1995 році набула права власності на майно орендного підприємства на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.1995 р. з 01.11.1995 р. (моменту передачі майна за Актом), у тому числі на павільйон по вул. Ак. Корольова, 64, а ТОВ «Спектр» - з моменту державної реєстрації при перетворенні організації орендаторів «Спектр» - з 06.09.1996 р.
Договір купівлі-продажу від 22.09.1995 р. був нотаріально посвідченні 22.09.1995р. державним нотаріусом та зареєстрований рішенням Виконавчого комітету Одеської міськради народних депутатів №464 від 23.10.1996 р., що, на думку представника, дозволяє вважати, що у складі комунального майна, що приватизувалося, поряд з обладнанням перебували будівля павільйону як об`єкт нерухомого майна, оскільки чинне на той час законодавство не встановлювало необхідність проведення реєстрації в Виконкомі договору купівлі-продажу будь-якого іншого майна, ніж будівля.
Наданий в суді першої інстанції припис від 10.06.2019 р. ніколи не вручався позивачу, як зазначає сам відповідач та вбачається із копії відривного талому припису замість підпису одержувача - «об`єкт зачинено, припис наклеєно». Однак, такий спосіб вручення документів законодавством не передбачений, законодавством передбачено вручения документів суб`єктами владних повноважень особисто, або поштовим зв`язком. В апеляційній скарзі ВК ОМР зазначає про існування припису №0002792 від 09.07.2019 р., однак і цей припис не було вручено уповноваженим особам ТОВ «Спектр». Із самого припису вбачається, що його не було вручено, замість підпису одержувача – «зачинено». 
Представник позивача вказує, що порушення порядку повідомлення позивача про винесені щодо його об`єкту нерухомості приписи, підготовка проекту рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж об`єкту нерухомості позивача без правових підстав, неповідомлення про винесене рішення щодо зносу споруди та подальший протиправний «демонтаж» об`єкту нерухомості, на думку позивача, є неправомірними діями відповідачів, що призвели до незаконного позбавлення власності позивача.
Відновити порушене право, шляхом стягнення шкоди нанесеної рішенням чи діями органів місцевого самоврядування можливо лише в тому випадку, якщо особа, якій шкода нанесена доведе неправомірність такого рішення та дій.
Представник позивача вказує, що скасування державної реєстрації ніяким чином не впливає па набуття права власності ТОВ «Спектр», тим більш в межах справи №916/2292/19 до предмету розгляду не входило встановлення статусу будівлі як рухомого чи нерухомого майна, оцінка надавалась виключно діям реєстратора з урахуванням конкретного об`єму документів, що надавались йому для реєстрації, що не включав повний перелік документів і доказів, поданих до матеріалів справи, що наразі розглядається. Так, як неодноразово зазначав ВС, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом ного державної реєстрації (постанова ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18). У справі, яка розглядається, суд першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів встановив, що належна позивачу споруда не відповідала законодавчо визначеному поняттю тимчасової споруди (ТС) та була об`єктом нерухомості у розуміні статті 181 Цивільного кодексу України, адже не могла бути переміщена без втрати її цільового призначення (з урахуванням фундаменту).
Представник позивача зазначає, що предметом спору у цій справі є вимога про скасування рішення ОМС про демонтаж та визнання протиправними дій з демонтажу. Отже, обидві вимоги стосуються здійснення контролю за станом благоустрою території міста Одеси. Безпосередньо об`єкт нерухомості позивача не є предметом спору у справі. Отже, зазначений спір не є спором про речове право на майно і мас розглядатись за правилами адміністративного судочинства.
Як зазначалось в позовній заяві, неправомірні дії Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо демонтажу будівлі, що знаходилась за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64 відбулись 10.10.2019 р. Отже, позивач дізнався про оскаржуване рішення 10.10.2019 р. Відповідач з 27.06.2019 р. до 10.10.2020 р. (протягом 4 місяців) не вручив позивачу припис, тим самим порушив порядок його виконання, позбавив позивача можливості вчасно відреагувати на винесене рішення та взагалі дізнатись про його прийняття в той час, коли це передбачається законодавством.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем - Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до суду не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судами встановлено, що 22.09.1995 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Продавець) та Організацією орендаторів «Спектр» (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом шостої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-8046, відповідно до умов п.1.1 якого Продавець продав, а Покупець купив комунальну власність у вигляді орендованого майна, яке розташоване за адресою: 270104, м. Одеса, вул. А. Корольова, 64.
Згідно із п.4 Договору від 22.09.1995 р. право власності на об`єкт, що приватизується, переходить до Покупця на підставі наказу начальника Представництва по управлінню комунальною власністю №397/II від 21.09.1995 р. з дня його видання.
Відповідно до п.7 Договору від 22.09.1995 р. передання об`єкта приватизації продавцем та приймання затверджується актом приймання-передачі.
Згідно із списком основних засобів виробничого об`єднання «Битрадіотехніка» станом на 01.10.1992 р. по прокатному пункту №ll, до яких входять: 2 кондиціонера, С-1 107, 2 стола радіомеханіка, Ласпи ТЛ 1, №058922, відеотест-2 №6890, будівля павільйону.
01.11.1995 р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та Організацією орендаторів «Спектр» на виконання п.7 цього Договору складено та підписано Акт №311 передання комунального майна ОО «Спектр», що розташоване за адресою: вул. Корольова, 64. Відповідно до цього Акту, серед іншого, покупцю переданий павільйон по вул. Корольова, 64.
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 23.10.1996р. №464 «Про реєстрацію договорів купівлі-продажу майна комунальної власності» було вирішено зареєструвати договір купівлі-продажу комунальної власності у вигляді орендованого майна: організації орендаторів «Спектр», що знаходиться за адресою: вул. Ак. Корольова, 64.
Згідно з довідкою головного бухгалтера Одеського обласного виробничого об`єднання з ремонту побутової радіотелевізійної апаратури «Битрадіотехніка» від 16.09.1999 p. ceред переліку основних засобів по прокатному пункту №II на 01.10.1992 р. міститься будівля павільйону.
Договір купівлі-продажу вiд 22.09.1995 р. був нотаріально посвідчений 22.09.1995р. державним нотаріусом та зареєстрований рішенням Виконавчого комітету Одеської міськради народних депутатів №464 від 23.10.1996р., що дозволяє вважати, що у складі комунального майна, що приватизувалося, поряд з обладнанням перебувала будівля павільйону як об`єкт нерухомого майна, оскільки чинне на той час законодавство не встановлювало необхідність проведення реєстрації в Виконкомі договору купівлі-продажу будь-якого іншого майна, ніж будівля.
ОО «Спектр» (правонаступником якої згідно статуту є позивач ТОВ «Спектр») набуло право власності на будівлю павільйону, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 64  у встановленому законом порядку у вересня 1995 року. На підставі цього договору, ТОВ «Спектр» було зареєстровано саме за цією юридичною адресою, що підтверджується даними статуту позивача від 27.11.2012 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2018 року №1004018793.
Експертом по технічному обстеженню будівель і споруд ОСОБА_2 на підставі договору №149/17-ТЗ від 30.06.2017 р. зроблено технічний висновок про стан конструкцiй нежитлової будівлі, що розташована за адресою:м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 64; у висновку зазначено, що розглядувана нежитлова будівля відповідає вимогам будівельних норм та представляє собою окремо розміщену капітальну будівлю; розглядувана нежитлова будівля знаходиться у Київському районі, зоні в багатоповерхової житлової забудівлі. За конструктивною схемою будівля безкаркасна, з несучими внутрішніми та зовнішніми стінами; фундаменти будівлі залізобетонна монолітна стрічка; стіни будівлі - цегла, сендвіч-панелі, метал, п/бетон, гіпсокартон; перегородки - цегла, гіпсокартон; перекриття м/конструкція, гіпсокартон, п/блоки, м/черепиця. Зазначено, що за об`ємно-планувальним рішенням нежитлова будівля відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005. Будівля оснащена інженерними комунікаціями: водопостачання та каналізація, вентиляція та електропостачання.
Згідно технічного паспорту, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості № 13.09.2004 р., зробленого за замовленням користувача ТОВ «Спектр» на павільйон в будинку 64 по вулиці Академіка Корольова, об`єкт має загальну площу 53,2 кв.м. Технічний паспорт містить інформацію про те, що матеріал зовнішніх стін - металеві, матеріал перекриття - дерев`яні, матеріал підлоги - лінолеум, жилі і підсобні приміщення квартири розміщені на I поверсі I поверхового будинку. Висота приміщень 2,7 м.
10.06.2019 року комісією у складі начальника відділу контролю з демонтажу та протидії стихійній торгівлі управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, начальника відділу розвитку та експлуатації торгівлі Київського району комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради», головного спеціаліста відділу розвиту та експлуатації торгівлі Київського району комунальної установи «Муніципальна служба розвитку торгівлі Одеської міської ради» проведено обстеження тимчасової споруди, належної ТОВ «Спектр», за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64 та винесено вимогу (припис) № 000218 про демонтаж тимчасової споруди власними силами та за власний рахунок у строк до 15.06.2019 року.
27.06.2019 року виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення №241 «Про демонтаж тимчасових споруд», зокрема, в частині демонтажу тимчасової споруди ТОВ «Спектр», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64.
Відповідно до п. 1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради вiд 27.06.2019 року № 241 управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради доручено:
1.1. Вжити заходів з демонтажу тимчасових споруд згідно з переліком (додається).
1.2. У 5-денний термін з дати набрання чинності цим рішенням надати приписи суб`єктам господарювання щодо проведення ними демонтажу тимчасових споруд власними силами за власний рахунок.
1.3. У разі непроведення своєчасного демонтажу суб`єктами господарювання демонтувати відповідні тимчасові споруди за рахунок міського бюджету з наступним відшкодуванням суб`єктами господарювання видатків на демонтаж, евакуацію та охорону на штрафному майданчику.
09.07.2019 року управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради винесено припис № 0002792, відповідно до якого ТОВ «Спектр» повідомлено про прийняте виконавчим комітетом Одеської міської ради рішення про демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64, та необхідність демонтувати тимчасову споруду у строк до 11.07.2019 року.
10.10.2019 року співробітниками Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, знесено будівлю № 64 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року №241 «Про демонтаж тимчасових споруд в частині п.6 (Київський район) Додатку до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради вiд 27.06.2019 №241 «Перелік тимчасових споруд, що підлягають демонтажу», щодо демонтажу об`єкту нерухомого майна ТОВ «Спектр» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64 є незаконним, прийнятим з порушенням вимог законодавства, оскільки відповідачами здійснено знесення об`єкту нерухомого майна, а не тимчасову споруду.
Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що на виконання рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року №241 «Про демонтаж тимчасових споруд» управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради здійснено знесення будівлі № 64 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі.
Оскільки зазначене вище рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.06.2019 року №241 «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині п.6 (Київський район) Додатку до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради вiд 27.06.2019 №241 «Перелік тимчасових споруд, що підлягають демонтажу» суд вважав протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовна вимога про визнання протиправними дій управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з проведення демонтажних робіт об`єкту нерухомого майна ТОВ «Спектр» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64 є похідною суд вважав за необхідне її задовольнити.
Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 5 Закону України від 06.09.2005 №2807-IV "Про благоустрій населених пунктів"  (далі - Закон №2807-IV) визначено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Відповідно до ч.1  ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого; комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами,
Згідно з ч.3  ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.
Відповідно до пп.1.1. п.1 Положення про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міськради №4184-VII від 30.01.2019 р., Управління є виконавчим органом Одеської міської ради і створено відповідно до  Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідно до пп.2.2.21 пп.2.1. п.2 цього Положення завданнями Управління є здійснення заходів з демонтажу тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та елементів вуличної торгівлі, встановлених без улаштування фундаментів, заглиблених у землю.
Частинами першою, другою  статті 34 цього ж Закону  встановлено, що правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 р. № 3961-VI затверджено Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі (далі – Правила), який передбачає механізм, підстави, терміни і порядок проведення демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. 
Відповідно до п. 1.4 Правил тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (ТС) – одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту;
уповноважений орган – управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, виконавчий орган Одеської міської ради, визначений Одеською міською радою для регулювання діяльності з дотримання фізичними та юридичними особами Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі;
Згідно з п. 6.1 Правил підставою для розміщення ТС в межах м. Одеси є паспорт, який надається Управлінням та договір з Уповноваженим органом. Самовільне розміщення ТС та розміщення ТС на зеленій зоні - забороняється.  
У визначених п. 4.2. Правил випадках розміщення ТС відбувається у відповідності до комплексної схеми розміщення ТС.
Відповідно до п. 7.1 Правил підставою для встановлення ТС є паспорт (додаток 1) та відповідний договір на право тимчасового користування місцем під розміщення ТС, укладений з Уповноваженим органом.
Відповідно до п. 11.1, 11.2 Правил документами, необхідними для здійснення дій з монтажу ТС, є паспорт, який надається Управлінням, та відповідний договір на право тимчасового користуванням місцем під розміщення ТС, укладений з Уповноваженим органом. Копія паспорта має бути розміщена на фронтальній частині ТС в доступному для прочитання місці.
Встановлення ТС має відбуватися без облаштування заглибленого фундаменту. 
Відповідно до розділу 15 Правил - КОНТРОЛЬ ЗА ДОТРИМАННЯМ ЦИХ ПРАВИЛ ЩОДО УТРИМАННЯМ І РОЗМІЩЕННЯ ТИМЧАСОВИХ СПОРУД ТА ЕЛЕМЕНТІВ ВУЛИЧНОЇ ТОРГІВЛІ: 
15.1. Заходи з контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами вимог, встановлених законодавством у сфері встановлення, розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі, здійснюється Уповноваженим органом в межах відповідно покладених на нього повноважень, завдань та функцій в порядку, встановленому цими Правилами. 
15.2. Інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування м. Одеси, їх посадові та службові особи здійснюють контроль у сфері розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі у відповідності до діючого законодавства та покладених на них завдань та функцій.
15.3. Контроль за дотриманням цих Правил під час встановлення, розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі в межах м. Одеси здійснюється у відповідності до наданих Уповноваженому органу повноважень, завдань та функцій. 
15.4. За результатами проведених Уповноваженим органом інвентаризації та/або обстеження, складається акт, у якому фіксуються виявлені порушення. За наслідками розгляду акту фіксації та доданих до нього матеріалів Уповноважений орган вправі здійснити наступні дії:
звернутися до особи, якою допущено порушення встановленого порядку розміщення та експлуатації ТС та елементу торгівлі з приписом про усунення порушень у визначений Уповноваженим органом термін;
звернутись до особи, що порушує вимоги цих Правил з приписом про демонтаж протиправно розміщених ТС та елементів торгівлі;
звертатись до інших органів, уповноважених здійснювати контроль за додержанням законодавства про благоустрій населених пунктів.
15.5. Про виконання припису власник (користувач) ТС зобов`язаний письмово повідомити Уповноважений орган не пізніше наступного дня від дати його виконання з доданням відповідної фотофіксації з цього приводу.
15.6. У разі невиконання або неналежного виконання власником (користувачем) ТС припису про усунення порушень, Уповноважений орган готує проект рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж таких ТС та виносить його на розгляд  виконавчого комітету Одеської міської ради.
15.7. У разі прийняття виконавчим комітетом Одеської міської ради рішення про демонтаж ТС на підставі такого рішення Уповноважений орган  власними силами або силами залучених на договірних засадах суб`єктів господарювання здійснює  демонтаж протиправно розміщених ТС в порядку, встановленому цими Правилами.
15.8. У разі невиконання або неналежного виконання власником (користувачем) елементу торгівлі вимоги (припису) Уповноваженого органу про усунення порушень, останній  здійснює демонтаж протиправно розміщених елементів торгівлі згідно з відповідним наказом керівника Уповноваженого органу в порядку, встановленому цими Правилами.
Відповідно до розділу 16 Правил - ПІДСТАВИ ТА ПОРЯДОК ДЕМОНТАЖУ ТИМЧАСОВИХ СПОРУД ТА ЕЛЕМЕНТІВ ВУЛИЧНОЇ ТОРГІВЛІ
16.1. Підставою для проведення демонтажу ТС та/або елементу торгівлі є протиправність їх розміщення відповідно до п.1.4. цих Правил.
16.2. Демонтаж, перевезення, зберігання ТС, елементу торгівлі   здійснюються Уповноваженим органом за кошти міського бюджету з наступним відшкодуванням усіх витрат власником (користувачем) ТС, елементу торгівлі винним у порушенні Правил.
16.3. У разі протиправного розміщення ТС демонтаж зазначених об`єктів здійснюється їх власником (користувачем) у термін, зазначений у  вимозі  (приписі) Уповноваженого органу. 
16.4. У разі невиконання зазначеної вимоги (припису) у встановлений Уповноваженим органом термін, демонтаж ТС здійснюється Уповноваженим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.
16.5. У разі протиправного розміщення елементу торгівлі, демонтаж зазначеного об`єкту здійснюється його власником (користувачем) у термін, зазначений у вимозі (приписі) Уповноваженого органу.
16.6. У разі невиконання вимоги (припису) Уповноваженого органу у встановлений у вимозі (приписі) строк, демонтаж елементу торгівлі здійснюється Уповноваженим органом на підставі наказу  керівника  Уповноваженого органу. 
16.7. Для виконання функцій, передбачених пп.16.3, 16.5 цих Правил, Уповноважений орган може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі господарських договорів.
16.8. ТС не може бути демонтована Уповноваженим органом за наявності у суб`єкта господарювання чинного паспорту, крім випадків порушення порядку  експлуатації ТС, передбачених цими Правилами та встановлених Уповноваженим органом. Призупинення дії паспорту може бути здійснено Уповноваженим органом за вичерпних підстав, передбачених цими Правилами.
16.9. Демонтовані ТС та елементи торгівлі транспортуються для подальшого зберігання на територію, що знаходиться у віданні Уповноваженого органу. Витрати, пов`язані з проведенням демонтажу ТС та елементів торгівлі, їх транспортуванням та зберіганням, відшкодовуються власником (користувачем) демонтованих ТС, елементів торгівлі. Уповноважений орган вправі вимагати відшкодування таких витрат у судовому порядку шляхом звернення з відповідними позовами згідно з вимогами чинного законодавства.
16.10.  Факт проведення демонтажу ТС, елементу торгівлі, засвідчується актом проведення демонтажу, що складається не пізніше наступного дня від дати проведення демонтажу. За необхідності до акта додається фотофіксація місця розташування до та після демонтажу ТС, елементу торгівлі. Акт проведення демонтажу складається в двох примірниках, один з яких спрямовується на зберігання в Уповноважений орган, а другий надається власнику (користувачу) ТС, елементу торгівлі (у разі його встановлення) або надсилається йому поштою з повідомленням про вручення.
16.11. Зберігання демонтованих ТС, елементів торгівлі, забезпечує Уповноважений орган, однак не більше терміну зберігання, встановленого чинним законодавством України.
На підставі аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що відповідач наділений повноваженнями приймати рішення щодо демонтажу щодо об`єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні законодавства, зокрема, Правил благоустрою.
Разом з тим, згідно з приписами частини першої  статті 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Згідно з частиною третьою  статті 41 Конституції України  ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Таким положенням Основного Закону України  кореспондують приписи статей 319, 328 ЦК України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені  законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із  закону  або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За змістом частин першої, другої статті 182 цього ж Кодексу  право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
В свою чергу, за визначенням пункту 1 частини першої  статті 2 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Також,  статтею 331 ЦК України  (частина друга) встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або  законом  передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до  закону  підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Об`єктами ж будівництва, у розумінні абзацу п`ятого частини першої  статті 4 Закону №3038-VI  є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.
Системний аналіз названих правових норм законодавства дає підстави для висновку, що нерухоме майно, в тому числі новостворений об`єкт будівництва, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала і підтвердила факт набуття речових прав на таке нерухоме майно.
Як вбачається з матеріалів справи, досліджених судами під час судового розгляду споруда, про яку ідеться у спірних приписах та рішенні про її демонтаж, на момент прийняття рішення була нерухомим майном, щодо якого за позивачем здійснена реєстрація права приватної власності у встановленому  законом  порядку.
Поряд із цим, колегія суддів зауважує, що позивач не звертався з жодними заявами до відповідних органів стосовно отримання дозволу на розміщення вищезгаданої споруди як елемента благоустрою. 
Колегія суддів звертає увагу й на те, що відповідно до приписів частин першої, восьмої  статті 39 Закону №3038-VI  прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Також,  статтею 39-1 Закону №3038-VI  передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.
В той же час, за змістом частин першої, другої статті 38 вищезгаданого  Закону, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.1995 року Організація орендарів «Спектр» (правонаступником якої згідно статуту є позивач ТОВ «Спектр») на підставі договору з Представництвом по управлінню права власності ОМР придбало комунальну власність, в тому числі торговельний павільйон, розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Згідно акту передачі комунального майна від 01.11.1995 року у власність був переданий павільйон. Рішенням ВК Одеської міської ради народних депутатів від 23.10.1996 року №464, вказаний договір купівлі- продажу був зареєстрований у встановленому законом порядку, Згідно положень п. 4 договору купівлі-продажу від 02.09.1995 року право власності переходить до покупця на підставі наказу начальника від 21.09.1995 року №397/П, а згідно положень ст. 22 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», який діяв на час вказаних правовідносин, право власності до покупця комунального майна переходить з моменту проведення повної оплати вартості приватизованого майна.
Таким чином ОО «Спектр» набули право власності на будівлю павільйону за вищезазначеною адресою у встановленому законом порядку у вересні 1995 року та на підставі цього договору зареєстрували право власності на будівлю.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі передбачають, що власник ТС розуміє, що його ТС розміщено незаконно а також розуміє про наслідки невиконання припису по демонтажу чи знесенню у вигляді прийняття рішення, однак не виконує їх. Тобто, Правила передбачають, що власник ТС проінформований Управлінням про прийняте, щодо нього припис та рішення.
Однак при прийнятті акту обстеження від 10.06.2019 року, припису та рішення про демонтаж відповідач не дотримався вищезазначеного порядку і обмежився тим, що прийнятий припис було наклеєно на будівлю, про що зазначено в акті обстеження та відривному талоні до припису «об`єкт зачинено, припис наклеєно» (а.с.153 т. с. 1)
Колегія суддів, такий спосіб вручення документів, що стосуються позивача, про вчинення ним відповідних дій, вважає неналежним і таким що порушує вимоги чинного законодавства, яким передбачено вручення суб`єктом владних повноважень документів особисто або засобами поштового зв`язку.
Однак відповідачем не надано до суду доказів належного сповіщення про прийнятий припис та рішення або вручення цих документів позивачу.
Крім цього, обов`язок  довести до відома власника факт існування щодо нього рішення про демонтаж та необхідність самостійного його виконання, передбачений самим  оскаржуваним рішенням.
Відповідно до п. 1.2. оскаржуваного рішення № 241 Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради доручено у 5-денний термін з дати набрання чинності цим рішенням надати приписи суб`єктам господарювання щодо проведення ними демонтажу тимчасових споруд власними силами за власний рахунок.
Згідно з п. 1.3 рішення у разі не проведення своєчасного демонтажу суб`єктами господарювання демонтувати відповідні тимчасові споруди за рахунок міського бюджету з наступним відшкодуванням суб`єктами господарювання видатків на демонтаж, евакуацію та охорону на штрафному майданчику.
Із зазначеного вбачається, що позивач повинен був дізнатись про оскаржуване рішення у 5-денний термін з дати набрання чинності цим рішенням, тобто не пізніше
р. безпосередньо від Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР.
Всупереч положенням самого оскаржуваного рішення, а також розділів 15, 16 Правил, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з 27.06.2019 р. до 10.10.2020 р. (протягом 4 місяців) не вручили позивачу припис, тим самим порушили порядок його виконання, позбавили позивача можливості вчасно відреагувати на винесене рішення та взагалі дізнатись про його прийняття в той час, коли це передбачається законодавством.
Порушення порядку повідомлення позивача про винесені щодо його об`єкту нерухомості приписи, підготовка проекту рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж об`єкту нерухомості позивача без правових підстав, неповідомлення про винесене рішення щодо зносу споруди та подальший протиправний «демонтаж» об`єкту нерухомості є неправомірними діями відповідачів, що призвели до незаконного позбавлення власності позивача.
З вищенаведених положень вбачається, що проведенню демонтажу тимчасової споруди передує відповідна процедура, яка включає проведення обстеження території розміщення тимчасової споруди та складання акта обстеження із зазначенням виявлених порушень, винесення припису з вимогою демонтажу самочинно встановленої тимчасової споруди у письмовій формі, в якому встановлюється термін для усунення виявлених порушень. Відповідний припис має бути вручений власнику тимчасової споруди у встановленому порядку.
Аналогійний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 травня 2019 року у справі № 826/9030/17, від 10 липня 2019 року у справі № 826/6063/18, від 26 травня 2020 року у справі № 826/13792/16, від 05 жовтня 2020 року у справі № 755/12736/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 826/17074/18.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в даній справі, допущені відповідачем порушення не забезпечили послідовні дії суб`єкта владних повноважень, спрямовані на дотримання балансу інтересів при реалізації повноважень та охорони прав власності на майно, що гарантовано ст. 41 Конституції України а також внаслідок цього були порушені майнові права позивача.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Рисовськин проти України» (№ 29979/04) суд визнав порушеннями пункту 1 статті б Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».
Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.
Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа, колегія суддів зазначає наступне.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини першої  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України  адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 19 цього Кодексу  юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.
Визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність суб`єкта владних повноважень як сторони у спірних правовідносинах та виконання ним у цих правовідносинах управлінських функцій.
    У відповідності до  статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»  правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.
Частиною першою  статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»  визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.
Таким чином,  Закон України «Про благоустрій населених пунктів»  наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів.
У розумінні  Закону України «Про благоустрій населених пунктів»  дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту (демонтаж - це роботи щодо відновлення об`єкту благоустрою території).
З огляду на викладене вище, Одеська міська рада наділена контролюючими повноваженнями та здійснює владні управлінські функції у сфері благоустрою міста, приймає рішення про демонтаж та вживає заходи із демонтажу елементів благоустрою.
Відповідно до наведених приписів законодавства, спори щодо виконання суб`єктами владних повноважень функцій у сфері благоустрою (зокрема, відновлення благоустрою шляхом демонтажу елементів благоустрою) є публічно-правовими й мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 914/1092/18.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що даний позов повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеним та обґрунтованими, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про захист порушених прав позивача шляхом визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №241 від 27.06.2019 року «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині п.6 (Київський район) Додатку до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №241 вiд 27.06.2019 року «Перелік тимчасових споруд, що підлягають демонтажу», щодо демонтажу об`єкту нерухомого майна ТОВ «Спектр» за адресою: м.Одеса, вул. Ак. Корольова, 64; визнання протиправними дій Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з проведення 10.10.2019 року демонтажних робіт об`єкту ТОВ «Спектр» за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 64.
Що стосується доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки оскаржуване рішення було доведено до відома необмеженого кола осіб та перебувало у вільному доступі у зв`язку з чим позивач міг знати про його існування, такі доводи є безпідставними, оскільки опублікування рішення не звільняє апелянта від обов`язку своєчасного його вручення у визначений законом спосіб позивачу.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р., заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Таким чином, враховуючи, що деякі доводи апелянта знайшли часткове підтвердження під час апеляційного розгляду справи, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні у мотивувальній частині.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року – змінити у мотивувальній частині у викладеній редакції.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 08.05.2023  року.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик