ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 травня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/1727/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.          

секретар судового засідання Арустамян К.А.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023, суддя суду першої інстанції Смородінова О.Г., м. Миколаїв, повний текст рішення складено 03.02.2023
по справі №915/1727/21
за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр»
про стягнення 2 433,14 грн,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» 
до відповідача за зустрічним позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 
про стягнення 766 990,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
29.11.2021 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 32/1164 від 17.11.2021 (з додатками), в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южноукраїнська АЕС» пеню в сумі 1368,19 грн, штраф в сумі 1064,95 грн та судовий збір у сумі 2270,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» зобов`язань за укладеним між сторонами Договором, а саме зобов`язань щодо своєчасної поставки товару.

20.12.2021 до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» надійшов відзив на позовну заяву № 127 від 14.12.2021, у якому відповідач визнає суму пені в розмірі 1368,19 грн і штрафу в розмірі 1064,95 грн та просить суд вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову у відповідності до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.
20.12.2021 до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» надійшла зустрічна позовна заява № 129 від 14.12.2021 (з додатками), в якій заявник просив (з врахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог) суд:
- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» суму основного боргу у розмірі 718771,20 грн;
- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» суму 3 % річних в розмірі 13 465,32 грн;
- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» інфляційні збитки у сумі 34 754,07 грн;
- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» витрати на сплату судового збору в сумі 11227,95 грн.
Позовні вимоги у зустрічному позові мотивовані неналежним виконанням Відокремленим підрозділом «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зобов`язань за укладеним між сторонами Договором, а саме зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого товару.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від  24.01.2023 вирішено:
« 1. Первісний позов задовольнити частково.
2. З Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» підлягає стягненню пеня в розмірі 1 362,65 грн, штраф в розмірі 1 064,95 грн, а також 1 123,42 грн судового збору.
3. В решті позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 5,54 грн відмовити.
4. Зустрічний позов задовольнити частково.
5. З Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» підлягає стягненню основна заборгованість в розмірі 718   771,20 грн, 3 % річних в розмірі 9   607,57 грн, інфляційні втрати в розмірі 31   791,79 грн, а також 11   405,26 грн судового збору.
6. В решті позовних вимог за зустрічним позовом в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 3   857,75 грн та інфляційних втрат в розмірі 2   962,28 грн відмовити.
7. Провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню.
8. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» грошові кошти в сумі 757 922,96 грн, а також 10 281,84   грн судового збору.»
Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції зазначив, що в спірних правовідносинах Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності поставки товару за Договором на постачання товару № 53-123-01-21-06912 від 11.05.2021, у зв`язку із чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язання.
Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач за зустрічним позовом дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за поставлений за Договором на постачання товару № 53-123-01-21-06912 від 11.05.2021 товар, в зв`язку з чим товариство цілком правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості. Судом першої інстанції перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» суму основної заборгованості в розмірі 718 771,20 грн зазначено правильно, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції зазначив, що внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання позивач за зустрічним позовом правомірно нарахував відповідачу за зустрічним позовом 3 % річних та інфляційні втрати.
З врахуванням заперечення Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» щодо періоду здійснення відповідних нарахувань, суд першої інстанції зазначив, що підлягають задоволенню вимоги зустрічного позову в частині 3 % річних у сумі 9  607,57 грн та в частині інфляційних втрат у сумі 31 791,79 грн.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21. 
Апелянт не погоджується з прийнятим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 у справі № 915/1727/21 в частині стягнення 3% річних в розмірі 9 607,57 грн.
Апелянт зазначив, що Господарський суд Миколаївської області не прийняв до уваги факт знаходження ДП «НАЕК «Енергоатом» у скрутному фінансовому становищі. ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС здійснює усі можливі, вичерпні заходи для погашення заборгованості перед своїми контрагентами у найкоротший строк.
ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС не погоджується з прийнятим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 у справі № 915/1727/21 в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 31 791,79 грн., а також судового збору в розмірі 11 405,26 грн., оскільки в межах зустрічної позовної заяви були заявлені вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 20 073,98 грн. та судового збору в сумі 11 227,95 грн». Тому апелянт вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, чим порушив ст.14 та ст. 237 ГПК України.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 у справі № 915/1727/21 частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС в частині стягнення 3% річних в розмірі 9 607,57 грн. залишити без задоволення та зменшити стягнені інфляційні втрати до 20 073,98 грн., та витрати на сплату судового збору до 11 227,95 грн». Крім того, апелянт клопотав здійснити розгляд скарги за відсутності його представника.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
10.04.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ «ТД «Александр» на апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом».
Позивач за зустрічним позовом вказав, що скрутне фінансове становище Відповідача та наявність простроченої дебіторської заборгованості для оплати поставленого товару, не може звільняти Відповідача від виконання господарських зобов`язань, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання.
Позивач за зустрічним позовом також вказав, що 21.02.2022 він подав заяву про збільшення позовних вимог № 40 від 16.02.2022, з урахуванням якої Позивач просив суд, у тому числі стягнути на користь ТОВ «ТД «Александр» інфляційні збитки у сумі 34 754,07 грн. Розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом № 40 від 16.02.2022 про уточнення (збільшення) позовних вимог, суд першої інстанції прийняв її до розгляду. 
Керуючись викладеним вище, відповідач за первісним позовом залишити рішення Господарського суду Миколаївської області по справі №915/1727/21 від 24.01.2023 без змін, а апеляційну скаргу відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом» без задоволення. Крім того, позивач за зустрічним позовом клопотав здійснити розгляд скарги за відсутності його представника.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/1727/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2023.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/1727/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївській області невідкладно надіслати матеріали справи №915/1727/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1727/21.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 20.04.2023. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; призначено справу № 915/1727/21 до розгляду у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на 11 травня 2023 року о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
11.05.2023 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до наявних рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2023, якою призначено справу № 915/1727/21 до розгляду на 11 травня 2023 року о 11:00, була отримана апелянтом - 05.04.2023, позивачем за зустрічним позовом - 04.04.2023.
Окрім того, як зазначалося вище, обидві сторони клопотали здійснити розгляд справи за відсутності їх представників.
Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:
Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 11.05.2023, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21, до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.
11 травня 2021 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (нове найменування - Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»), як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр», як постачальником, був укладений Договір на постачання товару № 53-123-01-21-06912 (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 14810000-2 по ДК 021:2015 - Абразивні вироби (Круг абразивний, шкурка шліфувальна, паста полірувальна) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше березня 2021 року (п. 1.1). Постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору (п. 1.2). Місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ (п. 1.3).
За умовами наведеного договору:
- загальна вартість товару є твердою та складає: разом: 611 654,00 грн без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 122 330,80 грн; всього з ПДВ: 733 984,80 грн (п. 2.1);
- за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2);
- постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.07.2021 року, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника (п. 3.1);
- з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; документ, що підтверджує якість товару (п. 3.2);
- датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3);
- у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п. 4.1);
- приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції № П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і № П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», та відповідно до вимог Стандарту державного підприємства НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС» СОУ НАЕК 038:2017 (даний стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК «Енергоатом» в розділі Стандарти НАЕК «Енергоатом» за адресою: https://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standarts-82) (п. 6.1);
- всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з цього договору або у зв`язку з ним, будуть вирішуватись сторонами згідно претензійного порядку. Сторона, яка порушила права і законні інтереси іншої сторони, зобов`язана поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (п. 9.1);
- претензія підлягає розгляду в місячний строк, який обчислюється з дня її одержання (п. 9.2);
- у разі незадоволення претензії або неотримання відгуку у встановлений термін, а також неможливості врегулювання розбіжностей у претензійному порядку, спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 9.3);
- покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п. 12.1.1);
- постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим Договором (п. 12.3.1);
- договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідної Додаткової угоди (п. 13.1).
Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.
Між сторонами також була погоджена та підписана Специфікація № 1 на суму 733 984,80 грн, яка є Додатком № 1 до Договору 53-123-01-21-06912 від 11.05.2021.
На виконання умов вищенаведеного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» поставило Відокремленому підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», а останній прийняв у власність товар на загальну суму 728 440,80 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень видатковими накладними:
- № ЗП-00004249 від 25.05.2021 на суму 115 457,64 грн. Постачання відбулося 28.05.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати;
- № ЗП-00005377 від 23.06.2021 на суму 159 267,96 грн. Постачання відбулося 25.06.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати;
- № ЗП-00005755 від 01.07.2021 на суму 254 212,80 грн. Постачання відбулося 05.07.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати;
- № ЗП-00006017 від 12.07.2021 на суму 107 360,21 грн. Постачання відбулося 14.07.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати;
- № ЗП-00007242 від 12.08.2021 на суму 64 232,11 грн. Постачання відбулося 16.08.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати;
- № ЗП-00007527 від 20.08.2021 на суму 18 240,48 грн. Постачання відбулося 25.08.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати;
- № ЗП-00009365 від 12.10.2021 на суму 9 669,60 грн. Постачання відбулося 18.10.2021, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.
Додатково, на підтвердження вказаних обставин відповідачем за первісним позовом/позивачем за зустрічним позовом надано до матеріалів справи копії податкових накладних № 1016 від 25.05.2021, № 1258 від 23.06.2021, № 177 від 01.07.2021, № 508 від 12.07.2021, № 788 від 12.08.2021, № 1199 від 20.08.2021.
За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр», не спростованими та не запереченими Відокремленим підрозділом «Південноукраїнська атомна електрична станція», останній оплати за поставлений товар не здійснив.
З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з невиконанням покупцем умов щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого товару, ТОВ «ТД «Александр» звернулося до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з претензією № 43 від 20.09.2021 про сплату заборгованості за договором на загальну суму 718 771,20 грн.
У відзиві на претензію № 32/1029 від 07.10.2021 Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» частково визнав наявну заборгованість на суму 636 298,61 грн, щодо якої зобов`язався здійснити вичерпні заходи щодо її погашення в найкоротший термін. Щодо інших вимог було зазначено, що строк виконання зобов`язання по ним ще не настав.

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У даному випадку, апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині вимог за зустрічною позовною заявою щодо стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат, в іншій частині рішення не оскаржується. З огляду на викладене вище, рішення підлягає перегляду виключно в частині вимог за зустрічною позовною заявою щодо стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат. В іншій частині рішення не підлягає перегляду.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.
Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр», не спростованими та не запереченими Відокремленим підрозділом «Південноукраїнська атомна електрична станція», останній оплати за поставлений товар не здійснив.
Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасності здійснення оплати за поставлений товар закон покладає на покупця.
Враховуючи викладені вище обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в спірних правовідносинах відповідач за зустрічним позовом дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за поставлений за Договором на постачання товару № 53-123-01-21-06912 від 11.05.2021 товар. Дані обставини сторонами спору жодним чином не оспорюються.
Відповідно змісту ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).
Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.
Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що на підставі ст. 625 ЦК України позивач правомірно нарахував та просив стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.
Крім того, судом першої інстанції було вірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» здійснило розрахунок процентів річних та інфляційних втрат визначивши період прострочення виконання грошового зобов`язання із дня наступного за днем поставки товару, що є помилковим та не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, оскільки сторони погодили, що оплата за договором відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару.
Колегія суддів перевірила здійснений судом першої інстанції розрахунок 3 відсотків річних та інфляційних втрат та встановила, що він є арифметично вірним та обґрунтованим.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що обґрунтованою сумою 3 % річних у спірних правовідносинах є 9 607,57 грн, яка і підлягає до стягнення з відповідача за зустрічним позовом. В стягненні ж з відповідача процентів річних в розмірі 3 857,75 грн належить відмовити. А обґрунтованою сумою інфляційних втрат у спірних правовідносинах є 31 791,79 грн, яка і підлягає до стягнення з відповідача за зустрічним позовом. В стягненні ж з відповідача інфляційних втрат в розмірі 2 962,28 грн належить відмовити.

Посилання апелянта на наявність фінансової кризи та відсутність вини підприємства, як підстави для відповідальності, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.
У даному випадку, апелянт жодним чином не заперечує сам факт прострочення виконання зобов`язання з оплати поставленого товару. Та на переконання колегії суддів, скрутне фінансове становище та відсутність коштів в будь-якому випадку не може звільняти Відповідача від виконання господарських зобов`язань, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання. 
Скрутне фінансове становище чи відсутність будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від стягнення 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Як було зазначено вище, три відсотки річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, апелянт не надав жодних доказів на підтвердження свого складного фінансового становища.

Посилання апелянта на вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне.
20.12.2021 до Господарського суду Миколаївської області від ТОВ «ТД «Александр» надійшла зустрічна позовна заява, однією з вимог якої було стягнути з апелянта інфляційні збитки у сумі 20 073,98 грн.
Однак, 21.02.2022 до Господарського суду Миколаївської області від ТОВ «ТД «Александр» надійшла заява про уточнення (збільшення) позовних вимог, однією з вимог якої було стягнути з апелянта інфляційні збитки у сумі 34 754,07 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.12.2022 було закрито підготовче провадження у справі № 915/1727/21 та призначено її до розгляду по суті на 24 січня 2023 року об 11:30.
Таким чином, заява позивача за зустрічним позовом № 40 від 16.02.2022 про уточнення (збільшення) позовних вимог, яка надійшла до суду 21.02.2022, тобто до закінчення підготовчого засідання, була правомірно прийнята судом першої інстанції до розгляду.
З урахуванням наведеного, у даній справі судом першої інстанції розглядалися позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Александр» грошових коштів в загальному розмірі 766 990,59 грн, у тому числі основного боргу в розмірі 718   771,20 грн; 3 % річних в розмірі 13   465,32 грн; інфляційних втрат в розмірі 34   754,07 грн.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції не виходив за межі позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.01.2023 по справі №915/1727/21 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 15.05.2023.

Головуючий                      К.В. Богатир

Судді:                      Л.В. Поліщук

                      С.В. Таран