Головуючий у суді першої інстанції: Гречана С.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
 
                                                                                            справа №757/5856/23-п
                                                                                провадження №33/824/1956/2023     
 
11 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
 
розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1   про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м.Києва від 21 лютого 2023 року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Печерського районного суду м.Києва від 21 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та стягнуто судовий збір на користь держави.
Згідно із постановою судді, 21 січня 2023 о 09:45 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2   психологічного та економічного характеру, а саме принижувала, ображала, умисно позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, не впускала до квартири.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просила її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
            В апеляційній скарзі посилається на те, що вона не вчиняла домашнього насильства до свого чоловіка, а навпаки жертвою домашнього насильства є саме вона та їх троє дітей, а не її чоловік. Зазначає, що її чоловік ОСОБА_2 систематично зловживає алкогольними напоями, свою агресію почав проявляти в 2020 році, на нього було складено 12 протоколів про адміністративне правопорушення за місяць.  Також ОСОБА_1 вказує на те, що 21 січня 2023 року на її чоловіка було складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення у зв`язку з невиконанням термінового заборонного припису, який був винесений 20 січня 2023 року.
            В судовому засіданні  ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просила задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 21 лютого 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_2   не з`явився.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка наголошувала на тому, що не вчиняла домашнє насильство відносно свого чоловіка, суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню, справа закриттю, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 січня 2023 року, 21 січня 2023 року о 09:45 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2   психологічного та економічного характеру, а саме принижувала, ображала, умисно позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, не впускала до квартири, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та за яке було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 892189.
Суд першої інстанції вказував на те, що вина  ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, які у своїй сукупності стверджують наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Проте з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться  ОСОБА_1  у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи не настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст.1 вказаного закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Тому, під домашнім насильством, зокрема психологічного та економічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.
Відповідно до матеріалів справи, 21 січня 2023 року між  ОСОБА_1 та її чоловіком  ОСОБА_2   мав місце побутовий конфлікт за участі подружжя.
Згідно з поясненнями  ОСОБА_1 , вона та її діти не вчиняли домашнього насильство до  ОСОБА_2 , не володіли інформацією щодо викрадених речей, грошей та інших цінних паперів, належних останньому. Ні вона ні їх діти фізичного впливу на  ОСОБА_2 не вчиняли.
Згідно пояснень ОСОБА_2 , які знаходяться в матеріалах справи, він зазначив, що до нього було вчинено домашнє насильство з боку дружини та дітей, неодноразово в нього зникали речі, гроші та документи. Також зазначає, що 20 січня 2023 року до нього з боку дружини та його дітей були нанесені тілесні ушкодження. 
Але пояснення ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не підтверджуються.
З наданих ОСОБА_1 до апеляційної скарги документів вбачається, що 20 січня 2023 року працівниками поліції був винесений ОСОБА_2 терміновий заборонний припис стосовно кривдника, яким ОСОБА_2 заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, якою була ОСОБА_1 та заборонено в будь-який спосіб контактувати с постраждалою особою.
 Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 19 год. 30 хв. 20 січня 2023 року по 19 год. 30 хв.  30 січня 2023 року.
Таким чином перебування ОСОБА_2 в квартирі, де проживає постраждала особа, якою є ОСОБА_1 , 21 січня 2023 року є порушенням заходів термінового заборонного припису, за що відносно ОСОБА_2 складений протокол.
Суд першої інстанції зазначені обставин не встановив, не звернув увагу на відсутність доказів які б підтверджували обвинувачення, і дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1   вчиненні складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та доведеності її вини у цьому правопорушенні.
Таким чином,  апеляційний суд приходить до висновку, що справу відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити, а постанову Печерського районного суду м.Києва від 21 лютого 2023 року - скасувати.
Справу відносно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                     О.І. Шкоріна