Справа № 461/619/23                        Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.В. 
Провадження № 33/811/509/23                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, з участю захисника Думича Р.М., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої Рабіновича М.П., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Рабіновича М.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 24 березня 2023 року відносно ОСОБА_2 ,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 24.03.2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №779347 від 30.12.2022 року, 30.04.2012 року близько 08.00 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив неправомірні дії відносно ОСОБА_1 по виділених матеріалах з кримінального провадження, яке закрите.
 
Адвокат Рабінович М.П. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції справа розглянута неповно та не об`єктивно, зокрема те, що судом першої інстанції не враховано належним чином наявних в матеріалах справи доказів, на переконання апелянта в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 висловлював погрози в сторону потерпілої ОСОБА_1 про фізичне насильство, які нею сприймалися як реальні.
В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не була повідомлена про час і місце розгляду справи та про винесену постанову суду дізналася лише 04.04.2023 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Розглянувши матеріали справи № 461/619/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який заперечив подану апеляційну скаргу, потерпілого, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції.
Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.173 КУпАП відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_2  суд першої інстанції зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки на те, що діями ОСОБА_2 було порушено громадський порядок та спокій громадян, зокрема викладена фабула звинувачення не відповідає кваліфікації дій останнього. Докази такого до протоколу не долучені, крім пояснень потерпілої ОСОБА_1 .. Таких обставин не встановлено і в ході розгляду справи судом першої інстанції, так і апеляційним судом. 
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №779347 від 30.12.2022 року як доказ доведення вини ОСОБА_2 не може бути прийнятий до уваги, оскільки жодним чином не розкриває суті вчиненого правопорушення, а тому обґрунтовано визнаний судом першої інстанції як неналежний та недопустимий доказ, що в свою чергу виключає можливість суду досліджувати інші докази в справі та як наслідок здійснювати функцію звинувачення замість правоохоронного органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, що є по суті актом звинувачення, який має відповідати чітким вимогам, передбаченим ст.256 КУпАП.
Таким чином, апеляційним судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і цей сумнів, у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, слід тлумачити на користь ОСОБА_2 .. 
З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_2  слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу адвоката Рабіновича М.П. слід залишити без задоволення.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити адвокату Рабіновичу М.П. строк на апеляційне оскарження.
Постанову Галицького районного суду м.Львова від 24 березня 2023 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Рабіновича М.П. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.