ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року	Львів	Справа № 460/49505/22 пров. № А/857/4460/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                         Хобор Р.Б.,
суддів:                                                                              Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року, ухвалене суддею Дорошенко Н.О. в місті Рівне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 460/49505/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про виплату допомоги до 5 травня,

                                                           В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і зобов`язати відповідача виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно виплатив позивачу одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2022 році у сумі 3906 грн., керуючись постановою Кабінету Міністрів України № 540 від 07 травня 2022 року «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що, при виплаті позивачу допомоги до 5 травня у 2022 році, відповідач застосував постанову  Кабінету Міністрів України № 540 від 07 травня 2022 року «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а не Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким встановлено розмір одноразової грошової допомогу до 5 травня у 2022 році інваліду війни ІІ групи 5 мінімальних пенсій за віком.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач, є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Відповідач здійснив позивачу виплату грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю ІІ групи, внаслідок війни в сумі 3 906,00 грн.
У липні 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату недоплаченої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, встановленої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
За результатами розгляду звернення позивача, відповідач, листом від 19.08.2022 року, повідомив позивача про те, що здійснив виплату допомоги до 5 травня у 2022 році, відповідно до Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Так, цією постановою, щорічну разову допомогу особам з інвалідністю ІІ групи встановлено в сумі 3 906,00 грн. Саме в такому розмірі в 2022 році позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи, внаслідок війни, виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня. Вказаний розмір грошової допомоги у 2022 році визначений, виходячи з обсягу бюджетних призначень на цю мету, що є гарантією своєчасної виплати в повному обсязі цієї допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни. З урахуванням викладеного, вважає, що виплата у 2022 році була здійснена відповідно до чинного законодавства.
Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо нарахування і виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога, зокрема, інвалідам IІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018(3393/18), чинною є наступна редакція частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-XII, а саме: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».
Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3). Крім того, підпунктом 2 пункту 4 вказаного Указу постановлено Кабінет Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
У подальшому правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався і такий діяв на час виникнення спірних правовідносин.
Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60,  61, 62, 63 Конституції України.
Конституційні права та гарантії громадян у сфері соціального захисту регулюються статтею 46 Конституції України, яка не входить до переліку статей, передбачених частиною другою статті 64 Конституції України, та якими закріплено права і свободи громадян, які не можуть бути обмежені в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Отже, право на соціальний захист, гарантоване статтею 46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 7 травня 2022 року № 540 (далі - Постанова № 540) установлено, що виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється, зокрема, органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.
Положеннями абзацу 5 пункту 5 Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого Постановою № 540 (далі Порядок № 540), визначено, що виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах, згідно з додатком.
Додатком до Порядку № 540 “Розмір виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань” передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується, зокрема,  особам з інвалідністю внаслідок війни  II групи – 3906,00 грн.
Вказане правове регулювання спірних правовідносин є чинним у 2022 році, а тому його слід застосовувати при визначенні розміру одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році.
З огляду на викладене,  Пенсійний фонд України та його територіальні органи, під час вирішення питання щодо нарахування та виплатити позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік правомірно керувалися положеннями Порядку № 540.
При цьому, позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня та отримав її у розмірі 3906 грн, що передбачено додатком до Порядку № 540.
Отже, при виплаті позивачу одноразової допомоги до 5 травня у 2022 році, у розмірі визначеному Постановою № 540, відповідач не порушив права позивача на отримання одноразової допомоги у встановленому законодавством розмірі, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року в справі № 460/49505/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 05.05.2023 року