Ухвала
 
11 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 461/2378/16-ц
провадження № 61-4182ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року в справі за заявою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» Рудакевича Ю. Ю. про заміну стягувача його правонаступником,
встановив:
15 березня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).  
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке. 
Заявник разом з касаційною скаргою подала також заяву, у якій просить просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що копія постанови Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року отримана нею лише 15 лютого 2023 року. Вказує, що на її адресу не надходило жодного повідомлення про дату призначення судового засідання, незважаючи на те, що вона неодноразово зверталась до суду з метою дізнатись дату розгляду її апеляційної скарги. Також зазначає, що на сайті суду не було відображено дату винесення постанови апеляційним судом, що було зумовлено тривалий час блокуванням інформації, стверджує, що лише пізніше її було повідомлено про те, що справу з оскаржуваною постановою надіслано до Галицького районного суду м. Львова та що вона може отримати копію постанови Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року.
ОСОБА_1 вказує, що на її заяву та численні звернення їй було видано копію постанови Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року лише 15 лютого 2023 року, на підтвердження чого долучає копію супровідного листа суду першої інстанції від 02 грудня 2022 року з відміткою про отримання копії оскаржуваної постанови.   
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. 
Заявником не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.
Слід зауважити, що наведені заявником обставини не свідчать про недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, оскільки копія оскаржуваної постанови апеляційного суду була видана ОСОБА_1 у відповідь на її заяву. 
З огляду на наведене, причини пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 у касаційній скарзі, не можуть бути визнані поважними.  
Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 28 червня 2022 року складений 28 червня 2022 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 28 липня 2022 року. Проте заявник звернулась з касаційною скаргою лише 15 березня 2023 року.  
У зв`язку з тим, що безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень є порушенням вимог пункту 1 статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист, поштовий конверт про надсилання апеляційним судом на адресу ОСОБА_1 на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії постанови Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року (а не у відповідь на заяву ОСОБА_1 про видачу їй копії такої постанови), довідку апеляційного суду щодо надіслання та щодо отримання/неотримання  ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови тощо). 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить суд звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Посилається на те, що вона є малозабезпеченою особою, у зв'язку з чим не має можливості здійснити оплату судового збору. На підтвердження наведеного надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року, а також копію довідки управління праці та соціального захисту населення Галицького відділу соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР від 02 березня 2023 року, згідно з якою станом на 02 березня 2023 року ОСОБА_1 на обліку не перебуває та соціальних допомог не отримує.  
Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Ураховуючи, те що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона малозабезпеченою особою, надані нею документи не містять відомостей про чітке визначення статусу заявника як члена малозабезпеченої сім'ї, наведені нею доводи не є беззаперечними доказами, які підтверджують відсутність можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити її майновий стан, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.   
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Ураховуючи те, що станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684, 00 грн, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 536, 80 грн (2 684, 00 грн * 0, 2).
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 536, 80 грн.  
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення). 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року за заявою ОСОБА_1 неповажними.   
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року залишити без руху.  
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                        М. Ю. Тітов