ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
05 квітня 2023 року
м. Харків
справа № 629/1423/22
провадження № 22-ц/818/513/23
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії - Маміної О.В. Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря - Гармаш К.В.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 , 
третя особа: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування усиновлення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2022 року,
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 202 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що з 18.01.1986 року по 30.09.2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Перебуваючи у шлюбі він усиновив дитину від першого шлюбу своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25.08.1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області внесено в актову запис про народження дитини зміни, а саме в графі «Батько» зазначено його прізвище, ім`я та по батькові та змінено прізвище і по батькові дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_2 . Дитину він прийняв як свою рідну, піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечував необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, дитина отримала вищу освіту. Виховуючи дитину він був спокійний за свою старість, вважав, що син догляне до смерті. Після того як дружина розповіла сину, що він не є його біологічним батьком, з цього часу відношення до нього змінилося та він перестав називати його батьком та спілкуватися з ним. На даний час шлюб між ним та ОСОБА_3 розірваний, стосунки не підтримуються. На підставі викладеного просить скасувати усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновителем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Коритня, Моностирищенського району, Черкаської області, як батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із актового запису № 05 від 25 серпня 1987 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області від 22 липня 2003 року. 
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в суді першої інстанції постало питання, в який актовий запис вносити зміни про скасування усиновлення, у свідоцтво про народження чи свідоцтво про усиновлення. Вказує, що це два документи і в кожного з цих документів свій правильний актовий запис. Актовий запис свідоцтва про народження вносяться в журнал видачі свідоцтва про народження. Актовий запис свідоцтва про усиновлення в інший журнал видачі свідоцтва про усиновлення. Вказує, що у випадку задоволення позовних вимог, вносити зміни потрібно в обидва свідоцтва, в обидва актові записи цих свідоцтв, в обох журналах реєстрації, у відділі ЗАГС м. Лозова Харківської області.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно  ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 18 січня 1986 року по 30 вересня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 24 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.
Від першого шлюбу ОСОБА_3 мала дитину ОСОБА_4 .
Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської Ради народних депутатів Харківської області №327-1 від 18 серпня 1987 року, ОСОБА_1 на підставі письмової згоди матері дитини ОСОБА_3 та батька - ОСОБА_7 , надано дозвіл на усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі вказаного рішення, відділом ЗАГС виконавчого комітету Лозівської міської Ради депутатів трудящих Харківської області 16 жовтня 1987 року видано свідоцтво про усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , з присвоєнням дитині прізвища ОСОБА_8 , по батькові ОСОБА_9 , про що в книзі реєстрації актів про усиновлення зроблено запис №24 від 25 серпня 1987 року.
Із свідоцтва про народження, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області 22 липня 2003 року, вбачається, що батьками ОСОБА_2 є: батько- ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження від 25 серпня 1987 року зроблено відповідний запис за № 5.
Позивач неодноразово наголошував на тому, що є інвалідом 2 групи, має захворювання серця, тому потребує сторонньої допомоги, на підтвердження чого надав відповідні медичні документи. Однак, син не бажає з ним спілкуватися, вважає, що йому потрібно лише спадкове майно, а саме квартира, тому наполягає на скасуванні усиновлення ним ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 СК України. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Згідно із статтею 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:
1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;
2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;
3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.
Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття.
Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї.
Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.
Таким чином, виключною підставою для скасування усиновлення після досягнення дитиною повноліття може бути лише протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача, яка загрожує життю чи здоров`ю усиновленого, усиновлювача чи іншого члена сім`ї.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був усиновлений малолітньою дитиною (у віці 7 років) та на даний час досяг повноліття.
Відмовляючи у задоволенні позову про скасування усиновлення суд першої інстанції виходив з того, що належними та допустимими доказами у справі не підтверджено протиправної поведінки відповідача, яка б загрожувала життю чи здоров`ю позивача.
З матеріалів справи убачається, що позивач обгрнутовуючи свої позовні вимоги щодо скасування усиновлення, посилався на те, що син з ним не спілкується, та йому не допомагає.
Отже, усиновлення після досягнення повноліття може бути скасованим лише у разі, якщо діяння усиновленого (усиновителя) загрожують життю або здоров`ю усиновителя (усиновленого), другому з подружжя або їх дітям, або, якщо сімейні відносини між ними не склалися.
Наведене свідчить, що у цьому випадку усиновлення може бути скасовано лише у разі, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї.
Протиправна поведінка як з боку усиновлювача, так і з боку усиновленого для скасування усиновлення повинна бути наявна, доведена.
Також позивач, посилаючись на ст. 136 СК України просив виключити із актового запису №05 від 25 серпня 1987 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області від 22 липня 2003 року відомостей про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_2 .
Відповідно до положень статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. При цьому особа, записана батьком дитини, не має права оспорювати батьківство, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.
З наведеної правової конструкції вбачається, що для виключення запису про батьківство особи з актового запису про народження дитини в ході розгляду справи мають бути встановлені як відсутність кровної спорідненості між такою особою та дитиною, так і факт необізнаності такої особи про те, що вона не є біологічним батьком дитини, на момент реєстрації батьківства.
Отже, оскільки на момент усиновлення відповідача, позивач був обізнаний, що він не є біологічним батьком дитини та дав свою згоду на те, щоб він був зарестрований як батько, не підлягають задоволенню вимоги і про виключення із актового запису №05 від 25 серпня 1987 року відомостей про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_2 . 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення суду відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий -                                                                Н.П. Пилипчук

Судді -                                                                О.В. Маміна

                                                                       О.Ю. Тичкова