Ухвала
 
29 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 302/1286/20
 
провадження № 61-3177св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д.,               Хопти С. Ф.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_4, ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності, витребування частини житлового будинку, стягнення моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_3 , яка подана його представником - адвокатом Орбан Наталією Леонідівною, та ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Орбан Наталією Леонідівною, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2021 року  у складі судді Кривка В. П. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2023 року у складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Мацунича М. В., Готри Т. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_4, ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О. А., про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності, витребування частини житлового будинку, стягнення моральної шкоди.
 
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора                 ОСОБА_4 від 15 вересня 2020 року № 5461633 щодо державної реєстрації 11 вересня 2020 року права власності на 531/1000 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (номер запису про власність 38180750)                                 за ОСОБА_2 .
Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 531/1000 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі                  50 000 грн.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального, порушення норм процесуального права, просить рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2023 року скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.
 
Крім того, представником ОСОБА_3 - адвокатом Орбан Н. Л. заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за його участі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2023 року скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_3 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі                          № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 10 квітня 2019 року                  у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19), від 04 червня                  2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) та постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі                                  № 761/33877/16-ц (провадження № 61-40854св18), від 13 травня 2020 року            у справі № 201/17964/15-ц (провадження № 61-10082св18), від 17 червня 2020 року у справі № 758/545/17-ц (провадження № 61-34952св18), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень                        ОСОБА_2 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                                  у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року                     у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 14 листопада  2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19),                               від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 317цс19), від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, від 09 листопада                    2021 року у справі № 466/8649/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року                   у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) та постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/11589/16-ц (провадження № 61-194св17), від 26 листопада 2019 року у справі                         № 922/643/19, від 11 грудня 2019 року у справі № 320/4938/17, від 17 грудня 2019 року у справі № 641/1793/17, від 19 грудня 2019 року у справі                        № 520/11429/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Крім того, ОСОБА_2 зазначає про порушення судами норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених                  пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу                в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Орбан Н. Л.  про розгляд справи в судовому засіданні за його участі слід відмовити, оскільки касаційний суд не знаходить для цього підстав і потреби у дачі пояснень немає.  
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,                             що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Орбан Наталії Леонідівни про розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін відмовити.
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_4, ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександр Анатолійович, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності, витребування частини житлового будинку, стягнення моральної шкоди, шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
Д. Д. Луспеник
 
С. Ф. Хопта