Справа № 444/1746/22                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 22-ц/811/91/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       19 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.                        
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року в складі судді Мельничук І.І. в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
У серпні 2022 року позивач ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідачки на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" заборгованість за кредитним договором № 5075704 від 19.09.2021 у розмірі 42409, 48 грн. та судові витрати.
Вимоги обґрунтовані тим, 19.09.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" укладено кредитний договір №5075704 від 19.09.2021, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" надало відповідачці грошові кошти в розмірі 10 100, 00 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, а саме до 19.10.2021 та виконати інші обов`язки у повному обсязі. 
Даний кредитний договір від 19.09.2021 укладений в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства. 
Виконання ТзОВ «Мілоан» зобов`язань щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідно до п. 2.1 даного Договору підтверджується платіжним дорученням. 
Відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. 
23.03.2022 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №81-М. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 5075704 від 19.09.2021. 
Станом на 01.08.2022 сума заборгованості Відповідачки становить 42 409, 48 грн., з яких: 9 797, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 31 501, 48 грн. заборгованість за відсотками; 1111, 00 грн. заборгованість за комісією. 
Позивачем неодноразово вживались заходи досудового врегулювання спору, оскільки на поштову адресу боржника було відправлено ряд листів-повідомлень про заміну Кредитора у зобов`язанні та повідомлення-вимога про погашення заборгованості за кредитним договором №5075704. Окрім того, відповідачці 04.07.2022 направлена досудова вимога про погашення кредитної заборгованості. 
Первинний кредитор ТОВ «Мілоан» передав ТзОВ «ФК «Кредит- Капітал» відповідно до Договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що ОСОБА_1 , з якою укладено Кредитний договір № 5075754 від 19.09.2021, ідентифікована. 
Просив про задоволення позовних вимог.
Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 5075704 від 19.09.2021 у розмірі 14 695 грн. 50 коп.
У задоволенні решти вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 859, 70 грн. понесених позивачем судових витрат.
Рішення суду оскаржив представник позивача ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», вважає, що таке рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що після завершення строку кредитування позичальнику нараховувались проценти згідно із п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору, а саме: стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5, 00 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Отже, Договір про споживчий кредит №5075704 налічує порядок та строк нарахування процентів за наданим кредитним договором після тридцятиденного строку кредитування. 
Відповідачка ОСОБА_1 підписавши даний Договір в електронній формі, з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор, відповідно до п.6 Договору підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування. 
02.12.2021 позичальником сплачено частину коштів, що було зараховано на тіло кредиту, проценти по кредиту, комісію за пролонгацію. На підставі цього та відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, з 03.12.2021 по 05.12.2021 ОСОБА_1 нараховані проценти згідно із п.п. 1.5.2, 2.3.1.1, а саме проценти за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Після спливу пільгового періоду нарахування продовжили здійснюватися згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 до шістдесятого дня можливої пролонгації та стандартній (базовій) ставці за договором. 
Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року про часткове задоволення позовних вимог у частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню за кредитним договором №5075704 від 19.09.2021, прийняти нову постанову про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за договором, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого. 
Судом встановлено 19.09.2021 між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан» укладений кредитний договір № 5075704, за умовами якого відповідачка отримала 10 100 грн (п. 1.2 договору) на строк 30 днів до 19.10.2021 (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3787,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток №1 до кредитного договору № 5075704 від 19.09.2021.
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ідентифікований. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.
Укладення ТзОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТзОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити, зокрема й 3 (7, 15) дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 3.00 (5.00, 10.00) за його продовження.
ТзОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на суму 10100, 00 грн., що стверджується платіжним дорученням №56709787 від 19.09.2021, де у графі призначення платежу зазначено "Кошти згідно договору 5075754». Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.
Згідно із Додатком №1 кошти в сумі 14 998, 50 грн., з яких 10100 грн - тіло кредиту, 3787,50 грн. – проценти за користування кредитом та 1111,00 грн – комісії, мали бути повернуті 19.10.2021.
У п. 3.2.6. Кредитного договору № 5075754 від 19.09.2021 передбачено право Позикодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
23.02.2022 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5075704 від 19.09.2021. 
Згідно із поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, який визначений у позовній заяві, станом на 01.08.2022 розмір заборгованості становить 42 409,48 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 9797,00 грн, заборгованість за відсотками – 31 501,48 грн, заборгованість за комісією – 1111, 00 грн. 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідачки необхідно стягнути за укладеним кредитним договором заборгованість за тілом кредиту – 9797,00 грн, заборгованість за відсотками – 3787,50 грн та заборгованість за комісією - 1111, 00 грн. Право нараховувати відсотки за укладеним сторонами договором кредиту після закінчення строку його дії припинилося, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договір був укладений сторонами в електронній формі.
Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 30 днів з 19.09.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.10.2021 року.
Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 Кредитного договору №5075704 від 19.09.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.
Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 19.10.2021.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Тобто, право ТзОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 19.10.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.
Отже, за умовами договору про споживчий кредит №5075704 від 19.09.2021 сторони погодили строк його дії до 19.10.2021, тому суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.
При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд першої інстанції виходив з правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, відповідно до якої передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Також Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом 19.09.2021 припинено, у зв`язку з чим суд обґрунтовано вирішив про стягнення суми заборгованості по процентах в розмірі 3787,50 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Таким чином, за результатами перегляду цієї справи, апеляційний суд не знаходить достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів доходить висновку, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування або зміни колегія суддів не вбачає.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 19 квітня 2023 року. 

Головуючий:                                         А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк