КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

Провадження 33/824/137/2023                                                                                                        Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 755/4497/22                                                                                                                            Суддя у І інстанції: Сазонова М.Г.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
            13 лютого  2023 року                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                   Васильєва М.А.,
за участю:       
захисників                                                                                 Федорова Д.С.
                                                                                                  Гармаша М.Ю.
                                                                                                  Харчука О.П.
особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності,                                                                       ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Федорова Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного  суду м. Києва від 25 серпня 2022 року, якою
ОСОБА_1 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
В С Т А Н О В И Л А:
Судом визнано доведеним, що 2 лютого 2022 року о 05.20 год. за адресою: м. Київ, пр. Соборності, буд. 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу (газоаналізатора) «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. За результатами тесту № 3356 від 2 лютого 2022 року проба позитивна - 1,89 ‰.
Таким чином,  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
            Не погоджуючись з постановою суду, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1               ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. 
            Щодо строку на апеляційне оскарження постанови, захисник зазначає, що закінчення строку на апеляційне оскарження припадає на неробочий день - неділю - 4 вересня 2022 року, а відтак апеляційна скарга подана у перший робочий день, тому, як зазначає захисник, строк не пропущений. 
            Вважаючи постанову суду такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та матеріального права, захисник наголошує на тому, що, визнаючи ОСОБА_1 винуватим, суд виходив з того, що, нібито, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яке встановлено внаслідок проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою приладу «Драгер». Однак, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що перед складанням протоколу йому поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння  із застосуванням приладу «Драгер», а також неодноразово намагалися схилити йог до відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 погодився пройти огляд із застосуванням «Драгеру», проте, не погодився з результатом такого огляду. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти повторно огляд за допомогою приладу «Драгер», не направляючи до закладу охорони здоров`я, що є порушенням порядку проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого нормативними актами.
Також  захисник наголошує на тому, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснено порядок проходження огляду, а також порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер», що у матеріалах справи наявна роздруківка результатів огляду на приладі «Драгер» неналежної якості, з якої неможливо встановити, за допомогою якого приладу проводився огляд ОСОБА_1 , а також неможливо встановити інформацію стосовно повірки даного технічного засобу. При цьому, як зазначає захисник, відповідно до Інструкції з експлуатації приладу Драгер 6820 перед проведенням тесту повинно пройти не менше, ніж 2 хвилини, після куріння, а також не менше, ніж 20 хвилин, після вживання, зокрема, кисломолочних продуктів. Цього дотримано не було, що, на переконання захисника,  свідчить про хибність висновків. 
Окрім того, захисник зазначає, що, здійснивши заходи затримання ОСОБА_1 , працівники поліції не роз`яснили останньому прав та обов`язків, у тому числі на правничу допомогу, що, на переконання захисника, свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист та тягне за собою визнання всіх доказів недопустимими. 
Також захисник наголошує на тому, що у протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 2 лютого 2022 року о 06.20 год., проте, вказані відомості є недостовірними та спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи. 
Водночас, захисник акцентує увагу на тому, що поліцейськими порушена і процедура застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, оскільки на відеозаписах відсутня фіксація факту керування ОСОБА_1 та факту незгоди з результатами огляду, увесь процес спілкування з ОСОБА_2 , уся процедура оформлення адміністративного матеріалу. 
Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не визнавав і не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На переконання захисника, суд формально розглянув справу та прийняв  рішення, яке ґрунтується на сумнівних та недопустимих доказах.
 
Під час апеляційного розгляду захисники, які брали участь у різних судових засіданнях, та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі, акцентуючи увагу на тому, що відеозаписи є сумнівними; працівниками патрульної поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП оскільки при незгоді ОСОБА_1 з результатами «Драгеру», йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі; порушено право ОСОБА_1 на захист. 
Окремо ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав про те, що він їхав на автомобілі, був зупинений працівниками поліції, оскільки не увімкнув покажчик повороту. Далі йому сказали пройти огляд на «Драгері». Він пройшов, але не погодився з результатами. Він пропонував пройти огляд у лікарні, однак, йому відмовили, сказавши, що все, що можуть, щоб він ще раз пройшов огляд на «Драгері». Він пройшов ще раз огляд на «Драгері». Перший раз результат був 2,3‰. Потім, перед другим разом, він палив. Хвилин через 20  був інший результат, з яким він також   не погодився. Поліція не все знімала. В документах він написав, що згоден та розписався, але що там було написано, він не читав. Йому ніхто нічого не роз`яснював. Він не був випивший. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та ОСОБА_1 , опитавши працівника патрульної поліції, дослідивши наявні у справі докази, а також додатково витребувані документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку. 
 
Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, дотримався наведених вимог закону. 
 
Так, визнаючи ОСОБА_1   винуватим, суд дійшов висновку, що винуватість                  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 223118 від 2 лютого 2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 о 05.20 год. 2 лютого 2022 року за адресою: м. Київ,                                    пр. Соборності, буд. 3, керував транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу (газоаналізатора) «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. За результатами тесту проба позитивна - 1,89 ‰;
- у роздруківці тесту газоаналізатора «Drager» № 3356 від 2 лютого 2022 року, згідно з яким результат позитивний - 1,89 ‰, що містить особистий підпис ОСОБА_1 ;
- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння - 1,89 ‰, а також підпис ОСОБА_1 , який посвідчує згоду останнього із цим результатом;
- у розписці ОСОБА_3 , згідно з якою останній зобов`язався доставити транспортний засіб «Mazda 3» державний номерний знак   НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, Харківське шосе,              буд. 18;
- у розписці  ОСОБА_1 від 2 лютого 2022 року щодо зобов`язання останнього здати своє посвідчення водія до Управління патрульної поліції у разі притягнення його до адміністративної відповідальності та позбавлення права керування транспортними засобами;
- на відеозаписі, який долучений працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зафіксовано обставини спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 . Зокрема, на відеозаписі, що розпочинається о 05:52 год. зафіксовано констатацію, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, ледве не спричинив дорожньо-транспортну пригоду за участі автомобіля патрульної поліції, а також що у процесі спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння. У зв`язку з цим ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та роз`яснюють можливі дії водія - пройти огляд на місці, проїхати до закладу охорони здоров`я або відмовитись від проходження огляду. Водій погоджується пройти «Драгер». Крім того, зафіксовано, як водій підтверджує факт керування транспортним засобом та зазначає, що їхав зі швидкістю 120 км/год. Також констатує, що був зупинений у зв`язку з виконанням повороту із якимись порушеннями. Таким чином, ОСОБА_1 фактично підтверджує, що керував транспортним засобом та був правомірно зупинений - через порушення Правил дорожнього руху. Крім того, ОСОБА_1 визнає, що вживав алкогольні напої. Заперечує факт вживання наркотичних засобів. О 06:08 год. ОСОБА_1 проходить тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат якого - 2,02 ‰. Водій результат тесту не заперечує. Згодом поліцейські виявляють, що чек із результатом «Драгера» неможливо роздрукувати через те, що не працює принтер. З огляду на цю обставину ОСОБА_1 пропонують пройти огляд повторно, на що водій погоджується та о 06:21 год. проходить тест ще раз. Результат - 1,89 ‰. Водій результати повторного тесту не заперечує, тому поліцейські переходять до складання протоколу.
Окрім того, суд вказав про те, що  відеозапис дійсно не містить моменту керування   ОСОБА_1 транспортним засобом та незгоди з результатом тесту. В той же час, він має чітку і логічну послідовність дій та розвиток спілкування співробітників поліції з водієм, на відеозаписі чітко зафіксовано згоду  ОСОБА_1  на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, процес його проведення, двічі, та згода ОСОБА_1 із результатами, про що також свідчать підписи особи як у роздруківці тесту газоаналізатора «Drager» № 3356 від 2 лютого 2022 року, так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У свою чергу, факт керування особою транспортним засобом взагалі не заперечувався ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції. Більш того, водій зазначив, із якою швидкістю він рухався і у зв`язку із чим (або після яких подій) його було зупинено.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відеозапис відображає необхідні події, зокрема, щодо поведінки ОСОБА_1 , сприйняття та визнання обставин, зокрема, щодо керування автомобілем, добровільного проходження огляду та згоди особи із його результатами, чого цілком достатньо для прийняття рішення. Окремо суд вказав, що ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повного відео з моменту зупинки.
Окрім того, суд дійшов висновку про неспроможність пояснень ОСОБА_1 та його представника - адвоката Федорова Д.С. про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння та на повторному огляді його у закладі охорони здоров`я, оскільки вони спростовуються відеозаписом подій, з якого чітко вбачається, що водій був згодний із результатом першого огляду, не заперечував факт вживання алкоголю як такий, а також погодився на повторне тестування після встановлення неможливості здійснення друку чеку першого тесту, результат якого також не заперечував.
Судом критично оцінені доводи сторони захисту щодо невідповідності адреси складання протоколу, зазначеній у ньому, фактичному місцю складання, оскільки на відеозаписі чітко видно, що спілкування із водієм, огляд на стан сп`яніння та складання матеріалів відбувалось на Дарницькій площі, що знаходиться в кількох десятках метрів від будинку № 3, розташованого у   м. Києві, де, як встановлено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 
Також, оцінюючи доводи захисника щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, з огляду на зазначений в протоколі час, суд дійшов висновку, що згідно з долученим відеозаписом, фіксація починається о 05:52 год., водій вже перебуває на вулиці біля авто. О 06:08 год. ОСОБА_1 проходить перше тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», а о 06:21 год. проходить тест вдруге. При цьому, о 06:24 год. поліцейські починають складати матеріали, а о 06:26 год. друкують чек із висновком «Драгера», що цілком відповідає часу складання протоколу, відображеному у ньому. З огляд на встановлені обставини, суд дійшов  висновку, що у даному конкретному випадку мала місце технічна помилка при зазначенні саме часу вчинення порушення, оскільки час порушення 05:20 год. вочевидь відповідає обставинам та матеріалами справи та, на переконання судді, суттєво не впливає на висновки суду, з огляду на інші встановлені дані.
Щодо доводів захисника щодо не роз`яснення водієві процедури проведення огляду, схиляння до відмови від огляду, порушення прав та застосування кайданок, суд врахував, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
З посиланням на положення Закону України «Про національну поліцію»,  суд вказав про те, що відеозапис подій не містить відомостей про обставини та передумови застосування до ОСОБА_1 кайданок. В той же час, згідно з відеозаписом, поліцейськими було обґрунтовано застосування спеціальних засобів у виді кайданок тим, що він створював загрозу для поліції та не виконував законних вимог щодо надання для перевірки посвідчення водія. При цьому, у процесі спілкування та з`ясування обставин поліцейські зняли з ОСОБА_1 кайданки, пересвідчившись в тому, що він не поводитися агресивно. Водночас судом акцентована увага на тому, що  поліцейські не примушували особу ані до відмови, ані до проходження огляду на стан спьяніння шляхом застосування кайданок, погроз та іншого, спілкувалися з особою, не проявляючи ані упередженості, ані агресії.
Також судом враховано, що  в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Федоровим Д.С. не було надано будь-яких відомостей про те, що у встановленому законом порядку ними були оскаржені дії працівників поліції, що здійснювали оформлення матеріалів справи, що б могло свідчити про незгоду з їх діями та сприйняття таких дій як явне перевищення службових повноважень.
Протокол про адміністративне правопорушення також не містить відомостей про наявність у ОСОБА_1 зауважень щодо дій поліцейських.
З огляд на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що застосування до ОСОБА_1 спеціальних засобів у виді кайданок не може впливати на висновок судді по суті даної справи, а саме - доведеності порушення водієм вимог п. 2.9 «а» ПДР України.
 
З таким висновком   місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції
 
Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
 
Зважаючи на наведені норми закону, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на досліджених доказах, а, окрім  того, додатково підтверджується й поясненнями в суді апеляційної інстанції інспектора патрульної поліції Боярчука П.В., а також документами, наданими патрульною поліцією.
 
Відповідно до пояснень інспектора патрульної поліції Боярчука П.В. ним підтверджені обставини, які зафіксовані на відеозаписах події, у тому числі роз`яснення ОСОБА_1 про проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, у медичному закладі, відмови останнього від проходження такого огляд; згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та з результатами такого огляду; неможливість роздруківки результату огляду із-за збою принтера; виклик іншого патруля з приладом «Драгер», повторне проходження ОСОБА_1 огляду на приладі «Драгер», роз`яснення останньому причини повторного огляду на «Драгері», згода            ОСОБА_1 як на повторний огляд за допомогою приладу «Драгер», так і з результатом такого огляду; складання постанови про порушення  ОСОБА_1 ПДР України, що стало причиною його зупинки. Водночас ОСОБА_4 пояснив, що дійсно ОСОБА_1 роз`яснювалось, що він може самостійно пройти огляд у медичному закладі, однак, ОСОБА_1 не вказував про проходження огляду самостійно. 
Щодо часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то патрульний пояснив, що час на бодікамері виставляють не вони, і час може різнитись з дійсним часом події. 
 
Копією технічної документації, яка надана патрульною поліцією,  на прилад Драгер Алкотест 6820 ARHK0495, який використовувався при складанні протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 , та відеозаписом подій спростовуються доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було не роз`яснено порядок проходження огляду, а також застосування спеціального технічного засобу «Драгер». Окрім того, у наданій документації відсутні відомості про неможливість паління перед проведенням тестування, на що посилався захисник в апеляційній скарзі. Більш того, пунктом 3.1 передбачені умови використання приладу «Драгер» та правила, яких повинна дотримуватись особа, що тестується, і відеозаписом події підтверджується дотримання працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння наведених вимог.  
 
Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписом спростовуються пояснення ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, що він був у тверезому стані, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 підтверджує факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння та не заперечується факт порушення з його боку ПДР України.
 
Наявні у справі докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень   п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за             ч. 1 ст. 130 КУпАП,  а тому  їх правильно покладено судом першої інстанції  в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст.130 КУпАП за встановлених обставин.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», що у наявних доказах відсутній факт зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , є непереконливими та спростовуються відеозаписом, який переглянутий під час апеляційного розгляду та який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, оскільки інспектори патрульної поліції назвали причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 ,  і вказані обставини останній не заперечував, а також ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів огляду за допомогою приладу «Драгер».
 
Необґрунтованими є й доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено працівниками патрульної поліції його прав, в тому числі права на захист, оскільки  у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено: «Г-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Дніпровському районному суді             м. Києва», про що ОСОБА_1 розписався без будь-яких застережень та зауважень» (ас. 1).
 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Твердження апеляційної скарги в частині того, що працівниками патрульної поліції порушено вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України  № 1026 від                       18 грудня 2018 року, в частині того факту, що відеозапис не є повним,  апеляційний суд звертає увагу на те, що з переглянутого відеоматеріалу відтворюється хронологія події з моменту оголошення причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», фіксації результатів проходження, складання протоколу щодо ОСОБА_1 , ознайомлення останнього з протоколом про адміністративне правопорушення. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, про що й попереджено ОСОБА_1 та зафіксовано на відеозапису.
 
Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП, а також положень п. 10 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного  сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, що й було зроблено інспектором з використанням пристрою Drager Alkotest 6820, результати проведення якого ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду не заперечував.
 
Пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено,  що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
Вказані вимоги закону інспектором поліції дотримані. Доводи захисника про роздруківку чека «Драгеру» неналежної якості, є слушними, проте, на чеку можливо розрізнити результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння  - 1,89‰, і вказаний чек підписаний також ОСОБА_1 без будь-яких застережень. Згідно з наданими поліцією документами, отриманими апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги, алкотестер, який був використаний для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, пройшов повірку 16 листопада 2021 року і свідоцтво чинне до 16 листопада 2022 року (ас. 81), про що зазначено і у копії роздруківки  чеку, в якому також зафіксований результат огляду - 1,89‰.
 
Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів, які містяться у матеріалах справи та об`єктивно узгоджуються між собою, підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
З огляду на викладене,  зважаючи на те, що апеляційна скарга захисника не містить доводів на спростування висновку місцевого суду, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захиснику захисника Федорова Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного  суду м. Києва від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду                                                                               М.А. Васильєва