ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року 
м. Київ

Cправа №  44/227-б (910/14674/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г.,
суддів: Картере В. І., Погребняка В. Я.,
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представник Компанії Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) - Довбиш С. П.,
представник ТОВ "Бельведер Україна" - Кандаурова А. П.,
представник ТОВ "Рафінад-Медіа" - Вознюк Д. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Компанії Марі Брізар Вайн Енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023
у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючий), Полякова Б.М., Грека Б.М. 
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022
у складі судді Івченка А.М
у справі № 44/227-б(910/14674/21)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бельведер Україна" в особі ліквідатора Кандаурової А.П.
до  ОСОБА_1 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
1) Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits)
2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Рафінад-Медіа"
про витребування майна з чужого незаконного володіння
в межах справи № 44/227-б
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бельведер Україна", 

На розгляд суду постало питання витребування у останнього набувача частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, яка (частка) була продана на аукціоні в процедурі банкрутства, в подальшому результати якого визнані недійсними судовим рішенням. 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи 
1.          У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою суду від 22.01.2014, перебуває справа №  44/227-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бельведер Україна" (далі - ТОВ "Бельведер Україна"). З 22.10.2020 повноваження ліквідатора банкрута здійснює арбітражний керуючий Кандаурова А. П.
2.          13.11.2014 відбувся другий повторний аукціон (перший та повторний аукціони були визнані такими, що не відбулись, у зв`язку з відсутністю заяв на участь у конкурсі) в ході якого було здійснено продаж майна боржника, у тому числі яке було предметом забезпечення, а саме: 100% корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Буассон Еліт "Белведер Груп" (далі - ТОВ "Буассон Еліт "Белведер Груп"), 100 % корпоративних прав в Товаристві з обмеженою відповідальністю промислово-інвестиційному спільному українському-американському підприємстві "Італьяно в Україні, ЛТД" (далі - ТОВ "Італьяно в Україні, ЛТД"), автомобіль VOLKSWAGEN NEW BEETLE, р.в. 1998, номер об`єкта НОМЕР_1 та автомобіль CITROEN С4 PICASSO, р.в. НОМЕР_2 , номер об`єкта НОМЕР_3 .
3.          Переможцем аукціону по лоту 1 було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Авігаль" (далі - ТОВ "Авігаль"), в результаті чого між боржником в особі ліквідатора арбітражного керуючого Щербаня О. М. та ТОВ "Авігаль" було укладено договір купівлі-продажу лоту 1.
4.          26.01.2015 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 44/227-б в задоволенні заяви Компанії "Бельведер С.А." про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону та договору купівлі-продажу № 14/11-14 від 14.11.2014, укладеного між ТОВ "Бельведер Україна" в особі арбітражного керуючого Щербаня О.М. та TOВ "Авігаль" на аукціоні, що відбувся 13.11.2014 відмовлено.
5.          Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Компанія "Бельведер С.А." подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду.
6.          06.04.2015 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 44/227-б вирішено: 
-          визнати недійсними результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ "Бельведер Україна", який відбувся 13.11.2014 о 12.00 за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 1, і визнати недійсним Біржовий договір купівлі-продажу №14/11-14 від 14.11.2014, який складається з цілісного майнового комплексу у складі: частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт Бельведер Груп"; частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Італьяно в Україні, ЛТД"; легковий автомобіль марки CITROEN, модель С4 PICASSO, рік випуску 2008; легковий автомобіль марки Volkswagen, модель NEW BEETLE, рік випуску 1998; офісні меблі в кількості II одиниць, укладений на другому повторному аукціоні з продажу майна ТОВ "Бельведер Україна" між ТОВ Бельведер Україна" в особі ліквідатора Щербаня Олексія Миколайовича і ТОВ "Авігаль"; 
-          зобов`язати ліквідатора  ОСОБА_2 вжити заходів по поверненню до ліквідаційної маси майна ТОВ "Бельведер Україна" (цілісний майновий комплекс у складі: частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп"; частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Італьяно в Україні, ЛТД"; легковий автомобіль марки CITROEN, модель С4 PICASSO, рік випуску 2008; легковий автомобіль марки Volkswagen, модель NEW BEETLE, рік випуску 1998; офісні меблі в кількості 11 одиниць), відчуженого за Договором купівлі-продажу Лоту 1, який складається з цілісного майнового комплексу у складі: частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп"; частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Італьяно в Україні, ЛТД"; легковий автомобіль марки CITROEN, модель С4 PICASSO, рік випуску 2008; легковий автомобіль марки Volkswagen, модель NEW BEETLE, рік випуску 1998; офісні меблі в кількості 11 одиниць, укладеного на другому повторному аукціоні з продажу майна ТОВ "Бельведер Україна" між ТОВ "Бельведер Україна" в особі ліквідатора Щербаня Олексія Миколайовича і Товариством з обмеженою відповідальністю "АВІГАЛЬ"; 
-          зобов`язати ліквідатора Щербаня О. М. виконати свої зобов`язання щодо належного формування ліквідаційної маси, узгодити з ОСОБА_3 [Belvedere S.A.] порядок реалізації та вартість вказаного майна ТОВ "Бельведер Україна", яке є предметом застави.
7.          Судами також встановлено, що до державної реєстрації змін складу учасників та розподіл їх часток у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп", які відбулись в червні 2021 року, учасниками товариства були дві фізичні особи ОСОБА_4 із внеском у розмірі 13 050 000 грн та ОСОБА_5 із внеском у розмірі 1 450 000 грн. Загальний розмір статутного капіталу - 14 500 000 грн.
8.          18.06.2021 на підставі Протоколу Загальних зборів учасників Товариства №18-06/1-21 від 18.06.2021 було проведено державну реєстрацію змін щодо складу учасників та розмірів їх часток, збільшено розмір статутного капіталу.
9.          Учасниками товариства стали три фізичні особи: ОСОБА_4 із часткою у розмірі 13 050 000 грн, ОСОБА_5 із часткою у розмірі 1 450 000 грн, ОСОБА_6 із часткою у розмірі 20 000 грн. Загальний розмір Статутного капіталу було збільшено за рахунок внеску ОСОБА_6 до 14 520 000 грн.
10.          08.07.2021 на підставі Протоколу №8-08/1-21 від 08.07.2021 ОСОБА_5 вийшов зі складу учасників Товариства, у зв`язку з чим було проведено державну реєстрацію змін щодо складу учасників та розміру статутного капіталу. Учасниками Товариства залишились ОСОБА_4 із часткою у розмірі 13 050 000 грн та ОСОБА_6 із часткою у розмірі 20 000 грн. Внаслідок виходу ОСОБА_5 загальний розмір статутного капіталу становив 13 070 000 грн.
11.          13.07.2021 на підставі Протоколу №13-07/1-21 ОСОБА_4 вийшов зі складу учасників Товариства, про що проведено державну реєстрацію. Єдиним учасником Товариства залишилась ОСОБА_6 із часткою у розмірі 20 000 грн. Внаслідок виходу ОСОБА_7 загальний розмір статутного капіталу зменшився до 20 000 грн.
12.          16.08.2021 на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства проведено державну реєстрацію змін, відповідно до яких ОСОБА_1 набув частку у розмірі 20 000 грн, яка належала ОСОБА_6 , і став єдиним учасником Товариства. Загальний розмір статутного капіталу  - 20 000 грн.

Подання позову
13.          У вересні 2021 ТОВ "Бельведер Україна" в особі ліквідатора Кандаурової А.  П. у межах справи про банкрутство звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просило суд витребувати з незаконного володіння відповідача частку 100% у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" та визнати право власності на частку 100% у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" за ТОВ "Бельведер Україна". Позивач вказує про визнання недійсним аукціону з продажу майна боржника як підставу для витребування спірного майна. 
14.          15.12.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва, зокрема, клопотання позивача про залучення належного відповідача задоволено; залучено належним відповідачем у справі ОСОБА_1 ; зобов`язано позивача надіслати на адресу залученої особи копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду
15.          13.07.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 44/227-б (910/14674/21) у задоволенні заяви ТОВ "Бельведер Україна" в особі ліквідатора Кандаурової А. П. відмовлено повністю та скасовано вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 44/227-б (910/14674/21) заходи забезпечення позову.
16.          25.01.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Компанії Марі Брізар Вайн Енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі № 44/227-б (910/14674/21) залишено без змін.
17.          Суди виходили з того, що відповідач є власником частки у розмірі 20  000 у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп", яка не належала позивачу, не продавалася на аукціоні і не є тим індивідуально визначеним майном, яке потенційно могло би бути витребуване на користь позивача відповідно до ст. 387, 388 Цивільного кодексу України.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
18.          27.02.2023 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) Компанією Марі Брізар Вайн Енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надіслано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 у справі № 44/227-б (910/14674/21); ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
19.          Скаржник стверджує, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами обох інстанцій не були враховані висновки щодо застосування ст.ст. 387, 388 ЦК України, а також підпункту "е" пункту 3 ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", що викладені у постановах:
- Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20, від 28.01.2020 у справі № 50/311-6, від 22.01.2020 у справі №910/1809/18 щодо застосування ст. 387, 388 ЦК України,
- Верховного Суду від 08.08.2022 у справі № 911/2780/20 - щодо витребування майна - конкретно частки у статутному капіталі власником, у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою в результаті неодноразового продажу такого майна (частки у статутному капіталі);
- Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19 щодо моменту набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та моменту набуття права з частки (права участі в господарському товаристві);
- Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/667/18,  щодо застосування підпункту "е" пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"
- постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц щодо витребування майна, яке змінило свої характеристики.
20.          При цьому, скаржник наголошує, що суди обох інстанцій не взяли до уваги те, що розмір статутного капіталу у грошовому еквіваленті (недобросовісно) зменшено, жодним чином не може становити перешкоду для позивача у витребуванні з незаконного володіння відповідачем 100% корпоративних прав ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп", адже у відсотковому еквіваленті у власності відповідача перебуває частка, що відповідає 100% голосів учасників, яка свідчить про перехід йому корпоративних прав і, відповідно, надає йому можливість здійснювати права учасника товариства та реалізовувати права із цієї частки у розмірі 100% голосів.
21.          Також стверджує, що беручи до уваги, те, що 100% статутного капіталу ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" можуть бути предметом віндикаційного позову незалежно від змін певних характеристик, зокрема розміру у грошовому еквіваленті, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову про витребування частки 100% у статному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" 

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
22.          Відзиву на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходило. 
23.          26.06.2023 від позивача надійшло клопотання,  в якому наведено прохання врахувати постанову Верховного Суду від 23.05.2023 у справі №  44/227(910/14674/2), в якій суд касаційної інстанції вказав, що належна ОСОБА_1 частка 100% в статутному капіталі ТОВ "Італьяно в Україні, ЛТД" є тим самим майном в складі лота № 1, яке було реалізовано на аукціоні 13.11.2014. 
24.          26.06.2023 від третьої особи - ТОВ "Рафінад-Медіа" надійшли пояснення щодо касаційної скарги, в яких зазначається, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про те, що витребуванню за ст. 387, 388 ЦК України підлягає лише те майно, що вибуло з володіння власника. За доводом третьої особи, матеріалами справи підтверджується, що відповідач наразі є власником зовсім іншого майна, яке було сформовано у 2021 році за рахунок внесків фізичної особи. на думку третьої особи, касаційна скарга не підлягає задоволенню. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
25.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
26.          У цій справі із встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що на аукціоні з продажу майна ТОВ "Бельведер Україна", який відбувся 13.11.2014, було здійснено продаж майна боржника, у тому числі, 100% корпоративних прав боржника в ТОВ "Буассон Еліт "Белведер Груп". 
27.          В подальшому, результати вказаного аукціону постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 у справі № 44/227-б було визнано недійсними та зобов`язано ліквідатора боржника вжити заходів по поверненню до ліквідаційної маси майна, проданого на аукціоні. 
28.          З моменту визнання недійсними результатів аукціону до звернення ліквідатора із позовом у цій справі про витребування з незаконного володіння відповідача частки 100% у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" та визнання за боржником права власності на неї, неодноразово змінювалися учасники ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" та розмір статутного капіталу вказаного товариства. 
29.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ліквідатора, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 набув належну йому частку номінальною вартістю 20 000 грн від ОСОБА_6 , яка внесла її до статутного капіталу Товариства, отже частка, якою наразі володіє відповідач, не є тим майном, яке продане на аукціоні, а, відтак, не може бути витребувана в порядку ст.ст. 387, 388 ЦК України.
30.          Здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Щодо правового статусу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю як майна. 
31.          Відповідно до статті 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.
32.          Стаття 1 Закону України "Про господарські товариства" визначає, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.
33.          Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.
34.          Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
35.          За частиною першою статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
36.          Отже, об`єктами цивільних прав також є майнові права, які можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
37.          Законодавство не містить чіткого та вичерпного переліку майнових прав. Абзац третій частини другої статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" такими правами визначає будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.
38.          До майнових прав належить право на частку в статутному капіталі господарської організації, а до корпоративних - права із частки, які відповідно до статті 167 ГК України надають право на управління, на дохід у вигляді дивідендів та інші права, передбачені законом та статутними документами.
39.          Ураховуючи наведене, об`єктом обороту (продажу, спадкування тощо) є саме частка в статутному (складеному) капіталі господарської організації, з набуттям прав на яку в особи виникають і корпоративні права. Статутний капітал, який є лише засобом бухгалтерського обліку, та самі по собі корпоративні права відчужуватися не можуть, адже не є оборотоздатним об`єктом цивільного права (див. висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду від 07.10.2021 у справі № 922/3059/16, від 30.03.2023 у справі № 917/202/21).
40.          Відповідно до статті 12 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства. При здійсненні учасником товариства з обмеженою відповідальністю своїх повноважень, реалізації корпоративних прав, передбачених законом, має значення саме розмір частки у відсотках, тобто співвідношення розміру частки учасника із загальним розміром статутного капіталу. Чим більшу частку у відсотках має особа, тим більше прав і можливостей вона має при здійсненні управління справами товариства - вона має більше голосів під час реєстрації та голосування на зборах, вона отримує більшу частку при розподілі прибутку чи майна товариства в процесі його ліквідації. Аналогічну правову позицію було висловлено у рішенні ЄСПЛ від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто Холдинг проти України" (Sovtransavto Holding v. Ukraine, заява № 48553/99). 
41.          Збільшення розміру частки у відсотках має вважатися збільшенням частки учасника у капіталі товариства (навіть якщо номінальна вартість частки, виражена у гривневому еквіваленті, лишається незмінною). Тобто зменшення розміру статутного капіталу на розмір частки, яка належить товариству, не означає знищення цього майна, таке майно перерозподіляється між існуючими учасниками товариства пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі. (п. 61- 63 постанови Верховного Суду від 03.02.2021 - № 911/459/20)
42.          Отже, із наведеного вбачається, що частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, виражена у відсотковому значенні від цілого розміру статутного капіталу товариства, по відношенню до її власника є по своїй суті майном, активом та може бути об`єктом обороту. 
43.          Суд також враховує, що Конституційний Суд України у Рішенні від 22.06.2022 у справі № 6-р(ІІ)/2022 зауважив, що приписи статті 41 Конституції України щодо права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, щодо заборони протиправного позбавлення права власності узгіднені з приписами статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений його/її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, що їх визначено законом і загальними принципами міжнародного права (абзац перший).
44.          Європейський суд із прав людини, здійснюючи тлумачення статті 1 Першого протоколу до Конвенції як невіддільної її частини, виснував, що поняття "майно" має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації в національному праві та не зводиться до володіння матеріальними речами; як і матеріальні речі, певні права та інтереси, які є активами, також можна розглядати як "майнові права", а отже, як "майно" для цілей цієї статті [рішення у справі Iatridis v. Greece від 25 березня 1999 року (заява № 31107/96), § 54; у справі Beyeler v. Italy від 5 січня 2000 року (заява № 33202/96),§ 100;у справі Broniowski v. Poland від 22 червня 2004 року (заява № 31443/96), § 129; у справі Depalle v. France від 29 березня 2010 року (заява № 34044/02), § 62;у справі Centro Europa 7 S.R.L. and di Stefano v. Italy від 7 червня 2012 року (заява № 38433/09), § 171].
45.          Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає помилковим висновки судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_1 наразі володіє не тим майном, яке продане на аукціоні. 
46.          Суд відзначає, що неодноразова зміна складу учасників та розміру статутного капіталу ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" не спростовує тієї  обставини, що відповідач володіє тим самим майном, яке було придбано TOВ "Авігаль" у позивача на другому повторному аукціоні 13.11.2014, а саме часткою у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп".
47.          У даному випадку судами попередніх інстанцій не враховано, що частка 100  % в статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп" фактично є майном та об`єктом цивільного обороту, ураховуючи і те, що її розмір (100%) не змінився, натомість 20 000 грн є грошовим вираженням вартості частки статутного капіталу. 
48.          Отже, дійшовши висновку про нетотожність реалізованого на аукціоні 13.11.2014 майна (частка 100% у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп") та майна, власником якого є відповідач (частка 100% у статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп") з огляду на зміну складу учасників та розміру статутного капіталу, які мали місце після оформлення результатів аукціону, суди попередніх інстанцій не встановили, що  саме було об`єктом продажу з аукціону від 13.11.2014 та які кваліфікуючі ознаки спірного майна (майнових прав). 

Відносно способу захисту порушеного права
49.          Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17). 
50.          Як вже зазначалося вище, позовні вимоги у цій справі спрямовані на повернення у власність боржника 100 % частки в статутному капіталі ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп", які були відчужені на аукціону, результати якого визнані судовим рішенням недійсними. Тобто позивач фактично прагне відновлення становища, яке існувало до стверджуваного порушення його прав, тобто прагне відновити себе у складі засновників (учасників) ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп".
51.          Верховний Суд зазначає, що у спірних правовідносинах поновлення порушених корпоративних прав позивача у разі здійснення їх захисту в судовому порядку безпосередньо пов`язане зі здійсненням державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп", тобто пов`язане з відносинами у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а тому ефективність обраного позивачем способу захисту його порушених корпоративних прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права, у цьому випадку - здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі та склад учасників ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп".
52.          Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
53.          17.06.2018 набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" № 2275-VIII від 06.02.2018, який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників (частина 1 статті 1 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
54.          Цим Законом були внесені зміни до законів України, зокрема до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (пункту 5 глави VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" № 2275-VIII від 06.02.2018). Зокрема стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" була доповнена пунктом 5, який визначає перелік документів, що подаються заявником для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю.
55.          Відповідно до частини 5 статті 17 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів, зокрема: д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.
56.          При цьому в розумінні пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" заявником, який може звернутися за вчиненням реєстраційних дій, є позивач або уповноважена ним особа - у разі подання судового рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників такого товариства чи судового рішення, що набрало законної сили, про стягнення з відповідача (витребування з його володіння) частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.
57.          Отже, у частині 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній з 17.06.2018) міститься перелік судових рішень, на підставі яких проводиться державна реєстрація змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства. Цей перелік є чітко визначеним і є вичерпним. Тобто, у зазначеній нормі міститься вичерпний перелік способів захисту порушених прав учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, норми якого є спеціальними для зазначених товариств. (Див. постанови Великої палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №  923/876/16, від 18.03.2020  у справі № 466/3221/16-а, від 01.04.2020 у справі № 813/1056/18). 
58.          У пункті 32 постанови від 18.03.2020 у справі № 466/3221/16-а та пункті 43 постанови від 01.04.2020 у справі № 813/1056/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт "е" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.
59.          Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. При цьому, зазначені норми є загальними, стосуються майна в цілому, тобто регулюють правовідносини щодо і рухомого, і нерухомого майна. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/585/18(916/1051/20)).
60.          При цьому в тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (див. зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №  183/1617/16 від 28.01.2020 по справі №  50/311-б).
61.          Відтак, обраний позивачем у спірних правовідносинах у цій справі такий спосіб захисту як витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) в особи, за якою воно зареєстроване є належним та ефективним. 
62.          Отже, частка в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю виражена у відсотковому значенні від цілого розміру статутного капіталу товариства по своїй суті є оборотоздатним майном, яке може бути витребуване з чужого незаконного володіння в порядку ст. 387, 388 ЦК України. 
63.          Суд відзначає, що характеристикою (наслідком) володіння 100%-ю часткою у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю є право такого учасника (власника) одноосібно повно впливати на долю такого товариства. У цьому розрізі слід зауважити, що якісні характеристики корпоративних прав, що вибули і витребовуються є ідентичними, аналогічно, як і кількісні, тобто 100 %-ва частка у статутному капіталі. 
64.          Однак, наведеного судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови враховано не було, у зв`язку з чим, суди дійшли передчасних висновків по суті спору у цій справі, а доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами ст. 387, 388 ЦК України знайшли своє підтвердження. 
65.          Колегія суддів також відзначає, що добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20(пункт 40)). Вирішуючи питання про витребування майна, важливо перевірити добросовісність, насамперед, набувача цього майна, у тому числі те, чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця. Вказане має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16).
66.          Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності/ недобросовісності набувача, що суттєво як для застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України, так і положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, не можуть вважатися такими, що відповідають вимозі законності втручання у право мирного володіння майном.
67.          Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
68.          Ухвалені у даній справі ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду не можна визнати обґрунтованими, оскільки судами попередніх інстанцій невірно визначено правову природу витребуваного майна та допущено неправильне застосування статей ст. 387, 388 ЦК України  знайшли своє підтвердження. 
69.          Разом з тим, в оскаржуваних судових рішеннях не досліджувалося питання добросовісності набувача спірного майна та те чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця.
70.          За таких обставин, відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
71.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
72.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Компанії Марі Брізар Вайн Енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) підлягає задоволенню, а прийняті у справі постанова Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та ухвала Господарського суду міста Києва від 13.07.2022  - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 

В. Розподіл судових витрат
73.          Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308,  статтею 310,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Компанії Марі Брізар Вайн Енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) задовольнити частково.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2022  у справі № 44/227-б (910/14674/21) скасувати.
3.          Справу  № 44/227-б (910/14674/21) у скасованій частині передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. 
4.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере
                                                                                                    
                                                                                                    В. Погребняк