ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 травня 2023 року
м. Київ
справа № 930/1836/22
провадження № 51- 1439 км 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                         ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                               ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції 
захисника                               ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022020070000220, за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що відповідно до ст. 89 КК України, судимості немає,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 20 вересня 2022 року приблизно о 11:50 год, з метою отримання адміністративних послуг, так як є внутрішньо переміщеною особою, перебуваючи в приміщенні Немирівської міської ради по вул. Горького, 84, у м. Немирові Вінницької області, зайшовши до незачиненого кабінету головного спеціаліста з розгляду звернень громадян Немирівської міської ради ОСОБА_8 , яка на той час була відсутня в кабінеті та підійшовши до письмового столу останньої, помітив у внутрішній частині столу жіночу сумку, з якої таємно викрав належне їй майно на загальну суму 1562 грн. 
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнити останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Вважає, що судами ані першої ані апеляційної інстанцій, не враховано належним чином всіх даних про особу засудженого, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність претензій у потерпілої  та призначено засудженому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок суворості. 
Під час касаційного розгляду захисник ОСОБА_6 підтримав подану ним касаційну скаргу та вважав, що судові рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання підлягають зміні.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор під час касаційного розгляду вважав за необхідне касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без зміни.  
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність цього обвинувачення та кваліфікація діянь за ч. 4 ст. 185 КК України в касаційній скарзі не оспорюються. 
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як убачається зі змісту вироку місцевого суду, при призначенні ОСОБА_7 покарання було враховано ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, дані про особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання і, з урахуванням всього наведеного, прийнято рішення про призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті, за який його засуджено.
Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання було взято до уваги досудову доповідь, надану Вінницьким районним відділом № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, про високий рівень ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 та можливість його виправлення, на думку органу пробації, без позбавлення волі може становити високу небезпеку для суспільства.
Апеляційний суд, переглядаючи справу за апеляційною скаргою захисника, який  подав апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, констатував, що призначаючи засудженому покарання, суд першої інстанції правильно призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, тобто в мінімальних межах санкції статті.
З наведеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів, в зв`язку з чим, твердження в касаційній скарзі захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі засудженого, з огляду на наявні в справі дані про особу останнього, які до того ж були враховані судом при обранні виду та мінімального розміру, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заходу примусу, є непереконливими. 
Зважаючи ж на враховані судом обставини, насамперед, з огляду на конкретні обставини вчинення злочину, йогохарактер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість і незворотність наслідків, спосіб посягання та наявність такої кваліфікуючої ознаки крадіжки, як вчинене в умовах воєнного стану, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом і розміром відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.
Таким чином, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для зміни судових рішень, як про це ставить питання сторона захисту в своїй касаційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу його захисника - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                              ОСОБА_3