УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

18 травня 2023 року 

м. Київ

справа №620/8350/22
адміністративне провадження № К/990/15415/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Денисенко Сергій Вікторович, 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року (колегія у складі суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П., Оксененка О.М.)
у справі № 620/8350/22
за позовом ОСОБА_1 
до Прилуцької міської державної нотаріальної контори 
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивачка) звернулася до суду із позовом до Прилуцької міської державної нотаріальної контори (далі також - відповідач), у якому просила: 
- визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 у справі № 742/1191/20 державної реєстрації за права власності на квартиру АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Прилуцьку міську державну нотаріальну контору провести на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 у справі № 742/1191/20 державну реєстрацію за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 28.12.2022 відмовив у задоволенні позову. 
Позивачка оскаржила таке судове рішення в апеляційному порядку. 

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 13.04.2023 скасував рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.12.2022, закрив провадження у справі.

29.04.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Денисенко Сергій Вікторович (далі - представник позивачки), подав до Суду касаційну скаргу, у якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023, направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 12.06.2018 у справі № 823/378/16, від 19.05.2020 у справі                                  № 916/1608/18; від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 761/1712/15, зазначає, що предметом спору у цій справі є виключно проведення державної реєстрації її права власності, а не підстав набуття такого права. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Згідно із ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції виключив можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі № 820/3534/17 сформулювала усталену позицію щодо розмежування адміністративної та цивільної (господарської) юрисдикції, яка зводиться до того, що « якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.
при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.» 

За загальним правилом, встановленим у ст. 387 ЦК України, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
У ст. 1 Закону України від 06.09.2012 № 5203-VI «Про адміністративні послуги» (далі - Закон № 5203-VI) передбачено, що адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону.
До адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб`єкту звернення, а також об`єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт (ч. 3 ст. 3 Закону № 5203-VI).

Суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.05.2021 у справі № 742/1191/20, на користь ОСОБА_1 з володіння інших осіб витребувано квартиру АДРЕСА_1 .
У зазначеній цивільній справі за ОСОБА_1 не визнаного право власності та не вирішено питання щодо скасування державної реєстрації права власності попередніх власників.

Таким чином, спір у цій справі стосується не самих по собі дій державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори щодо надання адміністративної послуги, а результату такої послуги - реєстрація права власності з отриманням документу (свідоцтва про право на спадщину), яким підтверджується певний юридичний статус об`єкта нерухомості, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. 
Та обставина, що відповідачем у справі визначено орган державної влади, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивачки не стосуються захисту її прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

У касаційній скарзі представник позивачки покликається на висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у справах № 183/1617/16 та № 761/1712/15, що стосувалися вирішення віндикаційного позову.
Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.06.2018 у справі                           № 823/378/16, стосуються неподібних правовідносин оскарження рішення державного реєстратора щодо подвійної реєстрації права оренди на земельну ділянку, та у постанові від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 щодо вирішення спору, який не стосується речових прав на нерухоме майно третіх осіб.
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Правильне застосування судом апеляційної інстанції п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, є очевидним, а мотиви касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За викладених обставин, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Денисенко Сергій Вікторович, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 620/8350/22.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб