РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 2-6395/11
Провадження № 22-ц/4815/561/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді        Майданіка В.В.,
       суддів:                 Ковальчук Н.М., 
                               Хилевича С.В.,
       секретар         Ковальчук Л.В., 

учасники справи: 
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
відповідачі:  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Власик Вікторії Яківни, діючої від імені ОСОБА_7 , на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2023 року, постановлену у складі судді Панас О.В. в м. Рівне, дата складення повного тексту ухвали – не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення боргу, 

В С Т А Н О В И В :

15.02.2023 року до Рівненського міського суду надійшла заява ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-6395/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення боргу, в якій вона просила скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Рівненського міського суду від 24.11.2011 року у вказаній справі.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 16.10.2013 року було скасовано рішення Рівненського міського суду від 01.06.2013 року та ухвалено нове рішення про відмову в позові. А тому слід скасувати арешт на належну їй квартиру, накладений ухвалою суду від 24.11.2011 року.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_8 про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_9 не брав участі у даній справі, та не був учасником справи, проте набув право власності на нерухоме майно у період заборони вчинення будь-яких дій щодо його відчуження. Відтак, пред`явлене до суду клопотання пов`язане з скасуванням заходів забезпечення позову та скасування арешту нерухомого майно, яке на даний час належить ОСОБА_9 , згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого державним реєстратором Новаком Русланом Васильовичем, Степанська селищна рада Сарненського району Рівненської області. А тому, на думку суду, у нього виникає право на захист майнового права та пред`явлення до суду позову в порядку цивільного судочинства, так як має місце спір про право.

На вказане судове рішення адвокатом Власик Вікторією Яківною, діючою від імені ОСОБА_7 , подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову. При цьому скаржник послався на порушення судом норм процесуального права.
Зокрема, вказала, що є безпідставним висновок суду про наявність спору про право на арештовану квартиру, оскільки дана квартира ще до накладення на неї арешту у цій справі перебувала в іпотеці і останнім кредитором та іпотекодержателем був ОСОБА_9 , який згідно іпотечного застереження набув на неї право власності.
Також зазначила, що суд не прийняв до уваги того, що відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України відмова у задоволенні позову у цій справі є безумовною підставою за ініціативою суду скасувати вжиті заходи забезпечення позову, а також те, що у справі відсутній спір щодо вказаної квартири між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та будь-якими іншими особами.

У своєму відзиві ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 09.05.2023 року об 11-15 годині, учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися і про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

12 жовтня 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу, в якому просили стягнути з відповідачів на їх користь в рівних частках кожному борг в сумі, еквівалентній 28 200 доларів США, що складає 225 600 грн (а.с.3).

28 лютого 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою (в порядку ст.34 ЦПК України в редакції, діючій на час звернення), як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з аналогічними вимогами, зокрема він просив залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а також стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свою користь борг в сумі, еквівалентній 7 050 доларів США, що складає 56 400,00 грн (а.с.42-43).

В обґрунтування позовних вимог позивачі та третя особа вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_12 , який був ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - батьком, а ОСОБА_10 - чоловіком. На день смерті ОСОБА_12 заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .
У 2008 році ОСОБА_5 та ОСОБА_6 купили у ОСОБА_12 дві квартири: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , за які не сплатили повної їх вартості.
14 серпня 2008 року ОСОБА_5 написав заяву, в якій підтвердив борг ОСОБА_12 за придбані квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 в сумі 28 200 доларів США, які зобов`язувався повернути до 14 жовтня 2008 року. Однак, у вказаний термін борг повернутий не був і на даний час відповідачі також відмовляються його повернути.

В ході судового розгляду справи Рівненським міським судом позивачі та третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 подали 08.05.2013 року заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на їхню користь борг, який вони мали повернути спадкодавцю ОСОБА_12 , в розмірі 28 200 доларів США, що еквівалентно 225 600 грн, шляхом стягнення на користь кожного із них по 56 400 грн (а.с.116-117; 118-120).

Разом з позовною заявою позивачами подано й заяву, в якій вони просили з метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження вказаної квартири (а.с.3, 4).

Заява обґрунтована тим, що вони звернулися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24.11.2011р у справі № 2-6395/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3  до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення боргу накладено арешт на квартиру належну на праві власності ОСОБА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 (а.с.20).

Рішення Рівненського міського суду від 01.06.2013 року у цій справі позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та третьої особи з самостійним вимогами ОСОБА_3 був задоволений, було стягнуто з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь вказаних позивачів та третьої особи борг в рівних долях кожному в сумі по 56 400,00 грн кожному (а.с.126-130).

Однак, рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 16.10.2013 року за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було скасовано вказане рішення Рівненського міського суду від 01.06.2013 року та ухвалено нове рішення про відмову в позові (а.с.169-171).

Відповідно до Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.09.2022 року: квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 , згідно рішення від 31.08.2022р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого державним реєстратором Новаком Русланом Васильовичем, Степанська селищна рада Сарненського району Рівненської області, відповідно до договору іпотеки від 13.08.2008 року (а.с.178).

12 жовтня 2022 року адвокатом Омельчуком Денисом Володимировичем, діючим від імені відповідача ОСОБА_9 , була подана заява про скасування арешту з вказаної квартири. Однак ухвалою суду від 01.11.2022 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено з підстав того, що заявник ОСОБА_9 не брав участі у цій справі (а.с.176-177, 191).

Після цього, як вже вказувалось, до суду з заявою про скасування арешту з вказаної квартири АДРЕСА_1 звернулась 15.02.2023 року відповідачка ОСОБА_7 (а.с.193-194).

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За положеннями ст.158 ЦПК України: 
--- суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1);
--- клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше 5 днів з дня надходження його до суду (ч.2);
--- за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4);
--- ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5);
--- відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6);
--- у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9);
--- у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки він є правильним по суті.
       
       Суд апеляційної інстанції враховує те, що, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_9 не брав участі у даній справі, та не був учасником справи, проте набув право власності на нерухоме майно у період заборони вчинення будь-яких дій щодо його відчуження. А тому подана відповідачкою ОСОБА_7 заява направлена на скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний час належить іншій особі, а саме ОСОБА_9 , згідно рішення від 31.08.2022р про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого державним реєстратором Новаком Русланом Васильовичем, Степанська селищна рада Сарненського району Рівненської області, відповідно до договору іпотеки від 13.08.2008 року. 

Відтак, як правильно зазначив суд, у ОСОБА_9 виникає право на захист свого майнового права та пред`явлення до суду позову в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують. 
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом того, щоу справі відсутній спір щодо вказаної квартири між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та будь-якими іншими особами, а також того, що відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України відмова у задоволенні позову у цій справі є безумовною підставою за ініціативою суду скасувати вжиті заходи забезпечення позову. 
При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що, як вже зазначалось, заявниця  ОСОБА_7 , яка є відповідачкою у справі і яка була власником вказаної квартири на час постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову (24.11.2011 року), на даний час вже не є її власником, а власником її є ОСОБА_9 , який не брав участі у даній справі. А тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, саме у ОСОБА_9 виникло право на захист свого майнового права шляхом пред`явлення до суду позову в порядку цивільного судочинства. 

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін. 

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу адвоката Власик Вікторії Яківни, діючої від імені ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

       Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 березня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови – 09 травня 2023 року. 

Головуючий суддя                                                Майданік В. В.
       
Судді:                                                                Ковальчук Н.М.

                                                                       Хилевич С.В.