Дата документу  Справа № 333/304/23 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/440/23	Головуючий у 1-й інстанції Стоматов Е.Г.	
Єдиний унікальний №333/304/23	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       26 травня 2023 року                                                 м.Запоріжжя 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. захисника Травянко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 і захисника Травянко Ірини Вікторівни на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 01.01.2023 року о 15 год. 00 хв. по вул.Космічній, 140 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21083», д.н.з.  НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Свої вимоги мотивував тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, дані складеного лікарем КНП «ОКЗНПД» ЗОР Висновку №21 від 01.01.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апелянт зазначає, що відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте через 02 год. 40 хв. повернувся та пройшов відповідну процедуру огляду, в результаті якого у нього не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння.
Ніким не було встановлено підстави відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а твердження суду про відсутність поважних причин є лише припущенням.
Відтак, на переконання апелянта, необхідно застосувати до нього положення ст.22 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Травянко І.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що матеріали справи не містять відеофіксації та інших відомостей, що підтверджують факт порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. 
Вимоги працівників поліції щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння зважаючи на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння є незаконними.
Працівники поліції не здійснили огляд водія на місці зупинки транспортного засобу на предмет виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння.
Причини відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не було з`ясовано, така вимога поліцейського, на переконання захисника, є незаконною. 
Захисник вказує на відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Заслухавши захисника Травянко І.В., яка підтримала апеляційні скарги та наполягала на їх задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скаргах, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №409573 від 01.01.2023 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності) відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 01.01.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 20 від 01.01.2023 року згідно якого  ОСОБА_1 відмовився від відповідного медичного огляду;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зі змісту якого об`єктивно вбачається відмова водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку та процедура оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, є необгрутованими. З матеріалів справи встановлено, що усі докази суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. 
Більш того, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи наявні докази та пряме зазначення про це в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисником, ніким не оспорюється.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам захисника, викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. 
Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення. 
Перевіряючи доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та його захисника Травянко І.В., що причини відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не з`ясовано, апеляційний суд зазначає наступне.
Мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам захисника, відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає таке.
Питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтами не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка нібито мала місце 01.01.2023 року.
Перевіряючи заперечення апеляційної скарги захисника щодо порушення поліцейськими процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зауважує наступне.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд критично ставиться до аргументів апеляційної скарги захисника, що працівники поліції не здійснили огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, оскільки перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я.
Наявна в матеріалах справи копія Висновку №21 від 01.01.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_1 , жодного доказового значення в даному провадженні не має. 
Відповідно до п.9 Розділу ІІ, п.17 Розділу ІІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з копії висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння він відбувався без дотримання норм щодо обов`язкової присутності співробітника поліції, та після спливу встановленого Інструкцією часу.
Крім того, апеляційний суд наголошує, що факт самостійного проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже останнього, визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Відтак, районний суд правомірно не взяв до уваги відомості даного документа. Протилежні доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.
Апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки відповідно до примітки ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються, зокрема, до передбачених статтею 130 цього Кодексу правопорушень.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень. 
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянтів із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують. 
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційні скарги ОСОБА_1 і захисника Травянко Ірини Вікторівни залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар