ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 р.	Справа № 440/8232/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Третяк О.Г., м. Миргород Полтавської області, повний текст складено 24.02.23 року по справі № 440/8232/22           за позовом          ОСОБА_1 до         Полтавської митниці                 
          про скасування постанови в справі про порушення митних правил,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці, в якій просить скасувати постанову № 0049/80600/22 про накладення стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 17000,00 грн, винесену 17.08.2022 начальником Полтавської митниці Буяльським Сергієм Володимировичем.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 адміністративну справу № 440/8232/22  передано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.02.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити  позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що   судом першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі з`ясовано обставини справи та не правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому рішення  суду підлягає скасуванню. Стверджує, що на автодорозі Сарни - Київ відбулася поломка автомобіля і він вимушений був залишити його на стоянці на околиці міста Ірпінь, аби, знайшовши евакуатор, забрати його.  24 лютого 2022 року розпочалося віроломне повномасштабне військове вторгнення російської федерації на територію України. Як відомо з самого початку вторгнення на території м.Ірпінь велися запеклі бої з рашистськими загарбниками в зв`язку з чим позивач фізично не мав змоги забрати транспортний засіб та доставити його до митниці.
За приписами ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283,285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2ст. 268 КАС України).
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом   направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу. Позивач повідомлений про розгляд справи за відомими суду номером телефону.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3ст. 268 КАС України).
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,   переглянувши справу за наявними у ній доказами та       перевіривши законність і обґрунтованість   рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.08.2022   в місце доставки автотранспорту ЗМК ПП "Транзит-сервіс" (м. Миргород, вул. Хорольська, 35), громадянином ОСОБА_1 доставлено товар - автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, що надійшов згідно документу контролю доставки №UA806040/2022/000293 від 21.02.2022   для подальшого оформлення в режимі "імпорт". Документи для здійснення заходів митного контролю після прибуття даного товару було подано до митного поста "Полтава" 08.08.2022.  
Транспортний засіб згідно відміток Львівської митниці на ДКД №UA806040/2022/000293 від 21.02.2022  був ввезений на митну територію України 22.02.2022.
Стверджуючи, що діями ОСОБА_1 в порушення п. 3 ч. 1 ст. 93 та п. 2 ч. 2 ст. 191 Митного кодексу України перевищено встановлений п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строк доставки у 10 діб товару, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, більше ніж на 20 діб, 08.08.2022 Полтавською митницею у відношення та в присутності громадянина України   ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0049/80600/22 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України. 
За результатами розгляду справи в порядку ст. 522-527 МК України стосовно ОСОБА_1 17 серпня 2022 року винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 470 МК України в виді штрафу в розмірі 17000 гривень (а.с. 9, 10). 
Вказана постанова була оскаржена позивачем до Державної митної служби України, яка згідно постанови від 07.09.2022   залишена без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 3-5).
Не погодившись із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про порушення митних правил   позивачем не надано органу, який розглядав справу, належних та допустимих доказів про вчинення порушень митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюється Митним кодексом України (надалі МК України), а в частині, що не регулюється ним Кодексом України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.470 МК України перевищення встановленого ст.95 цього кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту строку транзитних перевезень (доставки) товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.
Відповідно до ч.3,4 ст.102 МК України при ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до визначеного митним органом або узгодженого з ним місця доставки. Митний режим також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані у строк, встановлений ст.95 МК України, доставляти товари до митних органів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.
Частиною 1 ст.193 МК України зазначено, що за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Так, п.п.2.1. та 2.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 №1066 передбачено, що під час відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення обов`язково встановлюється строк транзитного перевезення до митниці призначення.
Строк транзитного перевезення встановлюється в автоматичному режимі під час постановки електронної копії ДКПТ або ЕДКПТ на контроль за переміщенням у відповідному програмно-інформаційному комплексі ЄАІС залежно від виду транспорту відповідно до статті 95 Митного кодексу України.
Якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.
Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв`язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.
Отже, МК України визначено, що перевізник притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема, ч.4 ст.470 МК України. Водночас, якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.
Як зазначено вище,    транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF згідно відміток Львівської митниці на ДКД №UA806040/2022/000293 від 21.02.2022  був ввезений на митну територію України 22.02.2022.
Проте, у визначений статтею 95 МК України строк позивач не доставив транспортний засіб до митниці призначення. Документи для здійснення заходів митного контролю після прибуття даного товару було подано до митного поста "Полтава" лише 08.08.2022.  
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до електронної бази даних АСМО "Інспектор" громадянин України ОСОБА_1 до митних органів України із заявою щодо продовження строку доставки товару не звертався та не доставив товар - транспортний засіб  VOLKSWAGEN GOLF  в митницю призначення в строк до 04.03.2022, вказане має наслідком притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 470 МК України, позаяк ним було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів більше ніж на двадцять діб.
З приводу покликань апелянта на обставини непереборної сили, введення в країні воєнного стану колегія суддів зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
За змістом цієї норми, до визначеного пунктом 1 частини першої статті 95 МК України строку не включається час дії аварії або обставин непереборної сили.
Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012.
Згідно із пунктом 6 розділу VIII "Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили" вказаного Порядку, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу. Заява розглядається митним органом, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, протягом п`яти робочих днів з дати її подання.  
За результатами розгляду заяви щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили керівник митного органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, виносить відповідне рішення згідно з Кодексом.
При цьому, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу порушення митних правил повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення порушення.
З наведеного вбачається, що особа, яка позбавлена можливості виконати свої обов`язки передбачені митним законодавством щодо транспортного засобу який перебуває під митним контролем, має здійснити певний алгоритм дій, які підтверджують настання аварії чи обставин непереборної сили. Це належне підтвердження настання таких обставин та вчасне письмове повідомлення про них митному органу.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11 грудня 2018 року у справі №461/3006/17, від 10 грудня 2019 року у справі №559/1094/17.
Позивач в порушення вимог п.2 ч.1ст.192 МК України в митні органи з повідомленням та заявою про продовження терміну доставки не звертався.
При цьому, жодних доказів на підтвердження зазначених ним обставин позивач не надав. В матеріалах справи відсутні докази того, що на автодорозі Сарни-Київ відбулася поломка автомобіля і позивач вимушений був залишити його на стоянці на околиці міста Ірпінь, щоб знайти евакуатор. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач винаймав евакуатор з метою транспортування автомобілю, втім наявність відповідного договору чи квитанції могла  б підтвердити такі аргументи.
Копію довідки б/н, видану 03.08.2022  про те, що автомобіль VOLKSWAGEN GOLF   знаходився на СТО у зв`язку з ремонтом з 01.04.2022 по 03.08.2022 не можна вважати належним та допустимим доказом, адже заміна фари, передньої панелі, переднього бампера не свідчить про неможливість користування автомобілем, як і необхідність заміни радіаторів. Через відсутність актів виконаних робіт не можливо встановити, чи дійсно такі роботи проводилися.
Одне лише покликання на те, що Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), без належного обґрунтування позивачем цих обставин, що підтверджені належними та достатніми доказами, як таких, що вплинули на неможливість своєчасної доставки транспортного засобу до митниці призначення, не може бути враховане судом при розгляді вказаної справи, як обставина, що унеможливлює притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
За заведених обставин, саме позивач був зобов`язаний доставити транспортний засіб у митницю призначення, проте такого обов`язку не виконав, що мало наслідком правомірне притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил  відсутні.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимог позову.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.02.2023 по справі № 440/8232/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов