Номер провадження: 33/813/501/23 Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко Т.П.
Єдиний унікальний номер судової справи:946/7886/22 Доповідач Базіль Л. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
        28.04.2023 року                                                                  м. Одеса
       Одеський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., секретар
Кузьміч Г.Р., за участі особи відносної якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника, адвоката
Марінова А.А.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Марінова Антона Антоновича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року, якою:
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП
                        ВСТАНОВИВ:
       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.
       Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 538,80 грн.
Провадження у адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
       Судом першої інстанції установлено, що 13.11.2022 року о 10.33 год. по просп. Незалежності біля буд. №131 в м. Ізмаїлі, Одеської області, водій
 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом “Volkswagen Scirocco”,
д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п.2.9 а ПДР, та знаходився з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці) від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціальному медичному закладі відмовився. 
       Також після того, як водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР та йому було повідомлено, що він відсторонений від керування у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння, тому повинен був залишатися на місці зупинки транспортного засобу під час оформлення матеріалів сів за кермо автомобіля, поїхав та спробував сховатися з місця події.
       Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП.
       Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
       Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Марінов А.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1
 ст. 247 КУпАП.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що:
       - ОСОБА_1 не вживає і ніколи не вживав наркотичні речовини, із відеозапису долученого до матеріалів справи, на думку адвоката, не вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці і що він категорично відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі;
       - до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме о 10.54.35 год. (згідно часу на відеозаписі) ОСОБА_1 звертався до поліцейського з проханням пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак йому було відмовлено. У подальшому, а саме об о 11.22 год. ОСОБА_1 повторно звернувся до поліцейського з аналогічним проханням, однак знову отримав відмову, хоча на цей момент протокол про адміністративне правопорушення у повному обсязі складено не було. За таких умов вважає, що у діях ОСОБА_1 не має беззаперечної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до порядку, встановленого законом;
       - не було залучено свідків, а суд першої інстанції не надав належної правової оцінки даній обставині;
       - склад правопорушення, що інкримінований ОСОБА_1 , та зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції
 ч.1 ст. 130 КУпАП, що має слугувати підставою для закриття провадження у справі;
       - у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки працівник поліції ще не має права складати протокол за статтею 130 КУпАП, оскільки у такому випадку, на думку адвоката, працівник поліції повинен запропонувати пройти огляд в медичному закладі;
       - у матеріалах справи не міститься письмового направлення на медичний огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, оскільки вимога про проходження огляду має відображатися не лише в усній формі. На думку захисника, тільки після отримання водієм указаного документа (направлення) та висловлення ним відмови від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП;
       - під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені законом;
       - 14.11.2023 року ОСОБА_1 здав біологічний матеріал для лабораторного дослідження на предмет виявлення наркотичних речовин, згідно результатів дослідження було установлено відсутність будь-яких наркотичних речовин. 
       На підставі викладеного, вважає, що у матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
       Позиція скаржника на стадії апеляційного перегляду справи.
       Приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції,
 ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Марінов А.А., доводи викладені в апеляційній скарзі підтримали з підстав в ній викладених.
       Позиція апеляційного суду та мотиви суду.
       Дослідивши та перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис події, допитавши працівника поліції, яким складався протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
       Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       У відповідності до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Ретельний аналіз доводів апеляційної скарги дає підстави дійти висновку, що захисник не оспорює ту обставину, що до моменту зупинки транспортного засобу, саме ОСОБА_1 керував автомобілем, як і не заперечує, що події під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 фіксувалися поліцейськими за допомогою спеціального технічого засобу (камерою нагрудного відеореєстратора). Також не оспорює захисник ту обставину, що до початку складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
       Правомірність постанови суду в частині закриття провадження у справі за ст. 185 КУпАП, захисником також не оскаржується, а тому сукупність зазначених обставин у апеляційному порядку не переглядаються. 
       Предметом апеляційного перегляду є перевірка доводів апелянта в межах апеляційної скарги, що стосуються дотримання поліцейськими вимог закону під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
       Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує наступне.
       У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).
       Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6
ст. 266 КУпАП).
       Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі -Інструкція).
       Згідно пункту 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
       Пунктом 12 розділу II Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
       Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис.
       Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу судового рішення відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №227532, датований 13.11.2022 року. Зміст указаного документа містить інформацію зокрема про те, що 13.11.2022 року об 10 год. 33 хв., в Одеській області, м. Ізмаїл,
пр. Незалежності 131, водій т/з Volkswagen Scirocco д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , керуючи порушив ПДР України п.п. 2.9 д, та знаходився з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП 
(а.с. 1).
       Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Таким чином, порушення вимог п. 2.5 ПДР України (відмова водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння) підпадає під об`єктивну сторону ст.130 КУпАП, а тому правова кваліфікація дій ОСОБА_1 є правильною, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.
       Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року). 
       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки у даному конкретному випадку, установивши у ОСОБА_1 наявність ознак наркотичного сп`яніння, поліцейський правомірно запропонував водію пройти відповідний огляд саме у закладі охорони здоров`я, як того вимагає порядок, регламентований Інструкцією, а не на місці зупинки транспортного засобу, як то зазначає захист. 
       Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу вказаною вище Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено. 
       Не спростовують висновків суду першої інстанції і посилання захисника на відсутність у матеріалах справи направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки направлення складається у тому випадку, коли особа погоджується на його проходження. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння, тому відсутність направлення для його проведення не має правового (юридичного) значення.
       Як вбачається з матеріалів справи, події щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до ч.2 ст. 266 КУпАП фіксувалися поліцейським за допомогою технічного засобу відеофіксації, про що поліцейським зроблено відмітку у протоколі про адміністративне правопорушення, а відеозапис, долучено до матеріалів справи, а тому залучення свідків, як про те твердить захисник, у такому випадку не вимагалось. 
       Твердження адвоката про те, що до початку складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме о 10.54 год., ОСОБА_1 звертався до поліцейського з проханням пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також у подальшому о 11.22 год., коли ще сам протокол у повному обсязі складено не було, спростовується матеріалами відеозапису. 
       Так, із переглянутого під час апеляційного розгляду справи відеозапису події вбачається, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням
 ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням останнім п.2.9 д ПДР, а саме через те, що під час руху транспортного засобу він користувався засобом зв`язку (мобільним телефоном), тримаючи його у руці. Під час спілкування із ОСОБА_1 , перевірки у нього документів, поліцейським виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі. Поліцейським неодноразово (двічі) висловлено вимогу адресовану ОСОБА_1 щодо проходження огляду у вказаний спосіб, однак водій відмовився. Після чого поліцейським було роз`яснено, що у такому разі на водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням водієм вимог п. 2.5 ПДР. Втім, і після цього, водій у черговий разі відмовився виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого поліцейським прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що повідомлено ОСОБА_1 .
       Ретельне вивчення відеозапису свідчить про те, що о 10:54 год. на початковому етапі складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звернувся до поліцейського з пропозицією (дослівно): "ребята, давайте как-то решим этот вопрос". У подальшому, а саме об 11:01 год., заздалегідь будучи повідомленим про те, що він відсторонений від керування автомобілем,
 ОСОБА_1 покинув місце зупинки, самовільно сівши за кермо транспортного засобу, намагаючись покинути місце події, внаслідок чого поліцейськими вчинялися дії щодо його наздоганяння та зупинення транспортного засобу.
       Допитаний за клопотанням захисника Марінова А.А., у ході апеляційного перегляду справи поліцейський ОСОБА_2 (уповноважена службова особа, що склав протокол про адміністративне правопорушення) пояснив, що за вказаних у протоколі обставин, було зупинено автомобіль під керуванням
 ОСОБА_1 , у ході спілкуванням з яким, поліцейським висловлено підозру щодо наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві адресовано вимогу щодо проходження у спеціалізовану закладі охорони здоров`я відповідного медичного огляду, на що до початку складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 неодноразово відмовився. Безпосерденьо вже під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звернувся до нього з пропозицією “как-то решить этот вопрос”, що було розцінено правоохоронцем не як інакше, як пропозиція надання неправомірної вигоди, що ним було відразу відхилено. Після чого, зі сплином незначного проміжку часу, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про заборону залишати місце події, сів за кермо автомобіля та намагався покинути місце пригоди. 
       За викладеного апеляційний суд погоджується з тим, що звернення 
 ОСОБА_1 до працівника поліції з проханням "ребята, давайте как-то решим этот вопрос" має інший зміст, ніж його згода пройти огляд на стан наркотичного спяніння.
        Не впливає на правомірність рішення, прийнятого поліцейським щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, посилання захисника на те, що об 11:22 год. ОСОБА_1 висловив таки свою згоду пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки за своєю юридичною природою, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду. При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що до початку складення протоколу, ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного спяніння, а у подальшому вчинив дії щодо самовільного залишення місця події.
       Також апеляційний суд зважає на письмові пояснення ОСОБА_1 , написані ним власноруч та які занесені до змісту протоколу, у яких водій вказав, що: “я відмовився проходити медичний огляд у зв`язку з тим, що злякався, тому що інспектор розмовляв у грубій формі”. Таким чином, ОСОБА_1 констатував ту обставину та підтвердив, що він дійсно відмовився від проходження відповідного огляду, при цьому мотиви, з якими водій пов`язав таке своє рішення не стосувалися порушення чи то недотримання правоохоронцями процедури щодо направлення його на огляд до медичного закладу. 
       Відтак, є неспроможними доводи захисника про те, що у діях
 ОСОБА_1 не має беззаперечної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп’ яніння відповідно до порядку встановленого законом.
       Мотивацію ОСОБА_1 , зазначену ним у протоколі про адміністративне правопорушення у якості підстави для відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставною, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що поведінка поліцейського ОСОБА_2 містила ознаки грубої форми чи неправомірності, оскільки правоохоренець діяв у межах наданих йому повноважень. 
       При цьому апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта водія, що підтверджується посвідченням водія.
       Відповідно до п. 1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.
       Крім того, як слідує із дослідженого відеозапису, на місці пригоди працівники поліції належним чином роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та наслідки відмови від проходження такого огляду
       З дослідженого відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 вказує, що він усвідомлював вимогу пройти огляд на стан наркотичного спяніння, проте не бажав її виконати, здійснював при цьому свідомі та вольові дії (втеча з місця пригоди). 
       Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право скористатися юридичною допомогою адвоката суперечать протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 засвідчив підписом, що йому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, яка у тому числі містить у собі положення про право користуватися юридичною допомогою адвоката. 
       З переглянутого у ході апеляційного розгляду справи відеозапису не вбачається, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звертався із клопотаннями про забезпечення участі захисника чи про те, що він має намір викликати адвоката на місце події з метою представництва його інтересів. 
       Апеляційний суд звертає увагу, що як протягом усього розгляду справи судом першої інстанції, так і під час її перегляду в апеляційному порядку,
 ОСОБА_1 користувався професійними правничими послугами, представництво його інтересів здійснювалося, адвокатом, а отже право на правничу допомогу, особі щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, забезпечено. 
       Долучені до матеріалів справи результати лабораторних досліджень №1000059005054 від 14.11.2022 року (а.с. 25), згідно яких у біологічному матеріалу, наданому ОСОБА_1 , не виявлено наркотичних речовин з перелічених у дослідженні, не впливають на висновки суду щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки судом ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він відмовився саме від проходження відповідного огляду, а не за керування у стані наркотичного сп`яніння. А тому результати, отримані унаслідок проведення такого дослідження не мають правового значення у даній конкретній справі, оскільки вони не свідчать про відсутність у діях водія, ознак інкримінованого складу адміністративного правопорушення. 
       Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 , оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.
       Таким чином, вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудної камери.
       Таким чином, за результатами апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо
 ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                        ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу захисника Марінова Антона Антоновича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя
       Одеського апеляційного суду Л.В. Базіль