ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/3304/14-ц
Номер провадження 22-ц/818/669/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року                                                                 м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Супрун Я.С., 
представника заявника адвоката Колеснікова А. Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2023 року в складі судді Янцовської Т.М. у справі № 646/3304/14-ц за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 646/3304/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява мотивована тим, що 29 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», який в подальшому змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2008/1207/55-013 від 29 грудня 2007 року, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 90 000 доларів США строком 29 грудня 2017 року.
В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 29 грудня 2007 року між нею та ПАТ «Сведбанк» укладено Іпотечний договір № 2008/1207/55-013-Z-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за вказаним Кредитним договором та Іпотечним договором. 
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року стягнуто солідарно з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 2008/1207/55-013 від 29 грудня 2007 в сумі 649 131,85 грн., а також витрат по сплаті судового збору по 1 827,00 грн з кожного.
На підставі вказаного рішення були видані виконавчі листи, які пред`явлено до виконання. 25 листопада 2014 року відкрито виконавчі провадження ВП № 45608853, ВП № 45608732, за яким боржником є ОСОБА_2 та ВП № 45608622, ВП №45608795, за яким вона є боржником. Виконання рішення триває, окрім ВП № 45608732, яке, за даними АСВП, завершено. 
19 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договори купівлі-продажу майнових прав, відповідно Банк відступив права вимоги за Кредитним договором № 2008/1207/55-013 від 29 грудня 2007 року та Іпотечним договором № 2008/1207/55-013-7-1 від 29 грудня 2007 року .
05 грудня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав вимоги, за яким останній набув прав кредитора за Кредитним договором № 2008/1207/55-013 від 29 грудня 2007 року та Іпотечним договором № 2008/1207/55-013-7-1 від 29 грудня 2007 року.
25 січня 2019 року в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_4 зареєстрував право власності на предмет іпотеки.
Вважає, що після задоволення іпотекодержателем ОСОБА_4 своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття права власності на нього, вона набула усіх прав кредитора за основним зобов`язанням - кредитним договором № 2008/1207/55-013 від 29.12.2007 року, позичальником (боржником) за яким є ОСОБА_2 , у тому числі право бути стороною виконавчого провадження.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року у справі № 646/3304/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
03 січня 2023 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Темнюкова Марина Ігорівна, подав заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
Заперечення мотивовані тим, що ОСОБА_5 є Іпотекодавцем за укладеним її чоловіком ОСОБА_2 договором кредиту. За наявності солідарної відповідальності у подружжя, один з подружжя не може стати Кредитором іншого, оскільки обидва несуть солідарну відповідальність за укладеним Договором Кредиту і норми ст. 556 ЦК України на дані правовідносини не розповсюджуються, останні врегульовані нормами Сімейного Кодексу.
Також зазначав про зловживання позивачкою процесуальними правами - нею одночасно ініційовано судові провадження щодо заміни сторони виконавчого провадження, оскарження реєстрації, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення перевищення вартості предмета іпотеки над розміром заборгованості. Між тим, вказані вимоги є взаємовиключними. Наслідками оскарження нею дій в одному провадженні, обґрунтовуються її позовні вимоги в іншому позові.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні залишено без задоволення.
Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для заміни сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 , оскільки ПАТ «Дельта Банк» було відчужено право вимоги за кредитним договором та наразі стягувачем є ОСОБА_4 по договору купівлі-продажу № 919/к від 19 жовтня 2018 року. Доказів процесуальних підстав вибуття однієї із сторін виконавчого провадження ОСОБА_4 відповідно до статі 442 ЦПК України заявницею не надано.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції по відсутність підстав для задоволення її заяви у зв`язку з відступленням прав вимоги ПАТ «ДельтаБанк» є необґрунтованими. 
В іпотечних правовідносинах майновий поручитель за іпотечним договором вступає в правовідносини безпосередньо з кредитором, але не від імені боржника, а від власного імені. Якщо основне зобов`язання припиняється внаслідок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, то відбувається заміна особи в зобов`язанні і майновий поручитель набуває всіх прав кредитора за основним зобов`язанням.
Після задоволення іпотекодержателем ОСОБА_4 своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття права власності на нього, вона набула усіх прав кредитора за основним зобов`язанням - кредитним договором № 2008/1207/55-013 від 29 грудня 2007 року, позичальником (боржником) за яким є ОСОБА_2 , у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання нею заяви про заміну стягувача.
25 червня 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Темнюкова Марина Ігорівна, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому ухвалу суду просив залишити без задоволення.
Відзив мотивовано тим, що при укладенні договору кредиту одним з подружжя, зобов`язання за цим договором є спільними, незалежно від того, хто зазначений в договорі як позичальник та подружжя солідарно відповідають за зобов`язаннями, які виникають за даним договором.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несуть солідарно відповідальність за укладеним Договором Кредиту та до спірних правовідносин не може бути застосовано положення ст. 556 ЦК України.
ОСОБА_1 оскаржує дійсність договору іпотеки, наявність прав нового іпотекодержателя, а також правомірність звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на нього за іпотекодержателем. Одночасно нею подано позов про стягнення з іпотекодержателя перевищення вартості предмета іпотеки над розміром заборгованості, право на стягнення якого виникає із оскаржуваних нею в інших судових справах договору іпотеки, договорів відступлення прав іпотекодержателя та реєстрації права власності на предмет іпотеки.
Вважає, що зазначена поведінка Позивача свідчить про її суперечливість, непослідовність, взаємовиключність та, відповідно, зловживанням процесуальними правами.
В судове засідання апеляційного суду представник Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_4 та його представник адвокат Темнюкова М.І. не зявилися.
Судова повістка-повідомлення про розгляд справи 29 червня 2023 року, надіслана апеляційним судом на адресу Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вручено учаснику - 26 червня 2023 року (том 2, а .с. 2).
Від представника  ОСОБА_4  адвоката Темнюкової М.І. надійшло клопотання про слухання справи у її відсутність. 
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника адвоката Колеснікова А. Г., який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заяву його довірительки,  перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що  29 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір « 2008/1207/55-013, за яким позичальнику надано кредит у розмірі 90 000 доларів США строком до 29 грудня 2017 року ( том 1, а. с. 17-24).
В цей же день між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 2008/1207/55-013-Z-1, за яким в іпотеку передано належну їй квартиру АДРЕСА_1 (том 1, а. с. 27-34).
19 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договори купівлі-продажу майнових прав, відповідно Банк відступив права вимоги за Кредитним договором № 2008/1207/55-013 від 29 грудня 2007 року та Іпотечним договором № 2008/1207/55-013-7-1 від 29 грудня 2007 року .
25 травня 2012 року між ВАТ «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») укладено договір купівлі- продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за вказаним Кредитним договором та Іпотечним договором. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року по справі № 646/3304/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 649 131 грн. 85 коп. Зазначені обставини встановлені судами в межах інших судових проваджень.
19 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № 919/к купівлі-продажу майнових прав, за яким продавець ОСОБА_3 набула майнові права за вимогами за договорами, вказаних у додатках до цього договору. Згідно додатку до зазначеного Договору стороною кредитного договору № 2008/1207/55-013 є ОСОБА_2 , іпотечного договору № 2008/1207/55-013-Z-1 є ОСОБА_1 (том 1 а.с. 35-40).
05 грудня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу майнових прав, за яким останній набув прав кредитора за договорами: кредитним договором № 2008/1207/55-013 та іпотечним договором № 2008/1207/55-013-Z-1 (том 1 а. с. 41-46)
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами 1, 2 та абзацом 1 частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Відповідно до пунктів 1 і 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.
Частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При такій заміні кредитора відбувається вибуття особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Зважаючи, що ОСОБА_1 не надано доказів переходу до неї прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від ОСОБА_4 , який є правонаступником Пат «Дельта Банк», суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.
Як вбачається з рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 травня 2014 року, заборгованість за кредитним договором була стягнута солідарно, тобто у вказаній справи ОСОБА_1 є боржником. Обставини, на які посилається ОСОБА_1 свідчать про припинення зобов`язання шляхом його виконання, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а не свідчать про заміну кредитора та відповідно, сторони виконавчого провадження.
Відповідно до статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього, а тому ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до ОСОБА_2 в порядку регресу.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.
Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст. ст.149 - 150,367,374,375,381, 384,389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Головуючий                                                                Ю.М. Мальований

Судді                                                                        І.В. Бурлака
               
                                                                                       В.Б. Яцина