Справа № 441/2308/20                         Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/2086/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А. 
секретаря: Гай О.О.
участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Городоцької міської ради, третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добряни», про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно , а саме земельна ділянка площею 1,42 ум.кад.га., що розташована на території с. Добряни Городоцького району Львівської області. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), як члену СТзОВ «Добряни» серії НОМЕР_1 виданого головою Городоцької районної адміністрації Саганом І.І. 23 жовтня 2020 року взамін сертифікату від 08 квітня 1997 року 1737. Зазнчаає, що фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з матір`ю, проте не мала можливості її оформити нотаріально. 
Державним нотаріусом Городоцького нотаріального округу Львівської області Шараварою В.В., позивачу було відмовлено у оформленні спадщини після смерті спадкодавця, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року позов задоволено.
Визнано за  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 1,42 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) розташовану на території Добрянської сільської ради, Городоцького району Львівської області, що перебуває у колективній власності СТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) належала ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що оскаржуване рішення порушує його право власності на майно, зокрема земельний пай площею 1,42 ум.кад.га., що розташований на території с.Добряни, Городоцького району Львівської області, який він прийняв як спадщину свого батька ОСОБА_1 .
Наголошує, що в селі Добряни Городоцького району Львівської області в господарстві ОСОБА_4  на дату її смерті -  ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно мешкали такі люди:  ОСОБА_1 (його батько);  ОСОБА_5 (його брат);  ОСОБА_6 (його брат);  ОСОБА_1 ,що підтверджено особовим рахунком №  НОМЕР_2  за 1996-2000 роки з поземельнокадастрової книги.Отже, 21 жовтня 1998 року його батько ОСОБА_1 прийняв спадщину ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_7 (син ОСОБА_4 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, вважає, що суд зробив неправильний висновок про те, що спадщину ніхто не приймав, крім ОСОБА_3 .
Звертає увагу на те, що доказів того, що позивачка проживала з ОСОБА_4 на час її смерті, не надано.
Вважає, що земельний пай, що є предметом спору у справі № 441/2308/20, належить йому на праві власності, а тому у позивачки не виникає права на вказане майно.
Крім того належним відповідачем у справі мав бути ОСОБА_1 (апелянт). А заявлення позову до неналежного відповідача є підставою для скасування рішення.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
У судовому засіданні засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.
Інші учасники справи в судове засідання не з”явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з”ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.
Як встановлено матеріалами справи,  ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.10.2020 (а.с. 5).
Встановлено, що ОСОБА_3  являється донькою померлої  ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження від 01.08.1962 (а.с. 6).
Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) площею 1,42 ум. кад. га., яка перебуває у колективній власності СТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрованого за №3568 (а.с.9).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зверталася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку до нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що пропущено строк у шість місяців для прийняття спадщини, та роз`яснено їй порядок звернення до суду (а.с.10).
Згідно абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема ЦК УРСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 р.
Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17 ВС, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово- експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Висновок суду про те, що наявні підстави для задоволення позову  ОСОБА_3 , необґрунтований, оскільки суд не встановив коло спадкоємців, які прийняли спадщину та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.
Лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 ,підлягає до задоволення, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року скасувати, постановити нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_3 до Городоцької міської ради, третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добряни», про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 02.06.2023
Головуючий                                                        
Судді