УХВАЛА

24 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 589/4390/19
провадження №51-5773ск20
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчила касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження і
 
встановила:
Ухвалами колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 травня 2022 року, 22 липня 2022 року та 13 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було повернуто на підставі ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Перевіривши порядок і строки касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Засуджений знову звернувся з питанням перевірки вказаного судового рішення суду в касаційному порядку. Разом із цим він також заявив клопотання про поновлення йому строку касаційного оскарження, однак знову як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, які унеможливили вчасне подання наявної скарги, засуджений вказує на те, що він знаходився на лікуванні, а також на те, що його захисник, не виконував належним чином своїх обов`язків. 
Проте, наведені аргументи не можна визнати прийнятними з огляду на таке.
Заслуженим ОСОБА_4 до касаційної скарги знову не долучено жодних документів на підтвердження зазначених обставин, що перешкодили скаржнику подати касаційну скаргу у визначений законом строк, та на підставі яких суд касаційної інстанції повинен розглянути і вирішити питання про відкриття провадження.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Перевіривши наведені у клопотаннях засудженого доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження, наявну в матеріалах провадження за скаргами інформацію з цього питання, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені клопотання не підлягають задоволенню, оскільки строк на касаційне оскарження пропущений не з поважних причин.
Таким чином, подане засудженим клопотання про поновлення строку касаційного оскарження не містить обґрунтування щодо поважності причин, які об`єктивно та непереборно перешкодили  ОСОБА_4 подати касаційну скаргу з додержанням вимог ст. 427 КПК України протягом трьох місяців з дня отримання ухвали апеляційного суду. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення згаданого клопотання  ОСОБА_4 і поновлення йому процесуального строку касаційного оскарження. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429, 441 КПК України, колегія суддів
 
постановила:
у задоволенні клопотання засудженого  ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження на ухвали Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року відмовити, а касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4  на вказане судове рішення разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

 
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                          ОСОБА_3