ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/13627/22  Номер провадження 33/814/1200/23	Головуючий у 1-й інстанції Поліщук Т.В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 28.10.2022 року о 10:10 по вул. Гарібальді, 26 в м. Харкові, він керував транспортним засобом ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Водій в порушення вимог п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку у КНП ХОР «ОНД» водій відмовився у присутності двох свідків, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2023 року та надіслати матеріали справи до Московського районного суду м. Харкова за встановленою підсудністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню.
На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що підозри працівників поліції щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння не мають підтвердження, адже рефлекторна реакція зіниць під дією світла – звужуватися. Крім того, він відмовився від проходження огляду в 10:00, і йому не надали направлення до медичного закладу, де він мав пройти огляд, однак були зобов`язані виписати направлення та вказати, куди він має звернутися для проходження огляду.
Крім того, апелянт посилається на те, що з листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова, і зважаючи на те, що він зареєстрований в Московському районі, зупинка його транспортного засобу була у Московському районі, його справа мала розглядатися не в Октябрському районному суді м. Полтави, а в Московському районному суді м. Харкова.
Разом із тим, посилається на те, що він при наступних зупинках проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, і відповідно до висновку лікаря, він не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.10.2022 року о 10:10 по вул. Гарібальді, 26 в м. Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Водій в порушення вимог п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку у КНП ХОР «ОНД» водій відмовився у присутності двох свідків, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №287232 від 28.10.2022, направленням на огляд водія, рапортом, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події та поясненнями свідків.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України, за що ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, встановлена Інструкцією, затвердженою наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735.
Відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно із п.17 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Із наведеного вище вбачається, що огляд особи на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського, який доставив цю особу для проведення огляду. А тому доводи апелянта щодо того, що поліцейські мали йому виписати направлення, а він самостійно пройде огляд, суд відхиляє через їх невідповідність нормам чинного законодавства.
Крім того, долучені до апеляційної скарги висновки щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2022 року №1798 та від 06.02.2023 року №320 не можуть бути взяті судом до уваги, адже не стосуються предмету доказування. Так, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було вчинено 28.10.2022 року, а висновки датуються 14.12.2022 та 06.02.2023 року, що не впливає на наявні факт у справі, зокрема, на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду саме 28.10.2022 року у встановленому законом порядку.

Твердження апелянта щодо того, що з листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова, і зважаючи на те, що він зареєстрований в Московському районі, зупинка його транспортного засобу була у Московському районі, його справа мала розглядатися не в Октябрському районному суді м. Полтави, а в Московському районному суді м. Харкова, суд відхиляє, зважаючи на наступне.
Розпорядженням Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Московського районного суду м. Харкова за Октябрським районним судом м. Полтави.
Розпорядженням Голови Верховного Суду №65 від 17.11.2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Московського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженнями Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», із 23 листопада 2022 року.
Октябрському районному суду м. Полтави забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд цих судів відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».
Відповідно до штампу, наявного на супровідному листі Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 року, дана справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави 15.11.2022 року (а.с.9). 
Враховуючи наведене вище, Октябрський районний суд м. Полтави здійснив розгляд цієї справи, маючи на те визначені законодавством повноваження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами у сукупності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2023 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                  Г.Л. Карпушин