Номер провадження: 22-ц/813/4347/23 Головуючий у 1-й інстанції: Бескровний Я.В.
Єдиний унікальний номер судової справи:947/7686/20 Доповідач Базіль Л. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2023 року                                                                  м. Одеса
       Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,
       суддів: Воронцової Л.П.
                                        Приходько Л.А.
       секретар                          Куріньова Л.С.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Розенбойма Юрія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 25 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Бескровного Я.В. у справі №947/7686/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації, визнання незаконним рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування запису про державну реєстрацію, припинення права власності
                                        ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування.
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із вказаним позовом, предмет якого в подальшому змінив відповідно до заяви від 27.04.2022 року.
Позов мотивував тим, що він є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 
Сусіднє домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка належать ОСОБА_3 на підставі договорів дарування №72,74 від 22.01.2020 року.
Вказані домоволодіння є фактично єдиним житловим будинком з загальними стінами та конструктивними елементами, побудовані на одному фундаменті.
На початку 2019 року ОСОБА_1 розпочала реконструкцію домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 28.01.2019 року 
№ 01/07/7 та декларації про початок будівельних робіт від 18 лютого 2019 року № ОД 061190490557. При здійсненні реконструкції нею було порушено будівельні норми: здійснено будівництво в притул до земельної ділянки позивача; руйнування несучих конструкцій будинку позивача; не витримано обов`язкові протипожежні відстані між будівлями позивача та відповідача, у дозвільних документах на проведення будівництва відсутні відстані від об`єкта будівництва до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд; після скасування будівельного паспорта не було відкореговано декларацію про початок будівельних робіт — дані порушення загрожують повній загибелі домоволодіння позивача, та як наслідок призведе до позбавлення його та його родини будинку та місця проживання.
У зв`язку з тим, що будинку позивача завдано шкоди та останній перебуває у край хиткому становищі? позивач змушений був звернутись до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зі скаргами на відповідне будівництво та проханням проведення відповідних перевірок.
На підставі проведеної перевірки та виявлених порушень 11.06.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Сафоновим А.Б. були винесені припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт на об`єкті та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.196 КУпАП, за результатами розгляду якого ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф.
27 червня 2019 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за результатами здійсненої перевірки реконструкції домоволодіння було винесено рішення про зупинення дії будівельного паспорта забудови земельної ділянки від 28.01.2019 року №01-07/7 та припис про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності складеного 27.06.2019 року.
25.07.2019 року Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради вніс зміни до будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 28.01.2019 року №01-07/7 шляхом видачі відкоригованого будівельного паспорту від 25.07.2019 року.
Незважаючи на наявність двох чинних приписів щодо порушення будівельних норм та невідповідність дозвільних документів замовника будівництва вимогам чинного законодавства, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради зареєстровано декларацію про готовність вказаного об`єкту будівництва до експлуатації №ОД 141200140580 у січні 2020 року, на підставі чого ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на реконструйовану частину вказаного будинку, а 22.01.2020 року подарувала вказане домоволодіння та земельну ділянку за нотаріально посвідченими договорами дарування своєму чоловікові ОСОБА_3 .
Позивач зазначав, що оскільки реконструкція домоволодіння проведена ОСОБА_1 з порушенням будівельних норм, а дозвільні документи на підставі яких проводилось вказана реконструкція містять недостовірні дані, тому є підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, а декларацію про готовність об`єкта будівництва до експлуатації №ОД 141200140580 та зареєстроване право власності на реконструйований будинок такими, що підлягають скасуванню.
Посилаючись на викладене просив суд:
1.скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта житлового будинку загальною площею 146,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 14 січня 2020 року №ОД 141200140580; 
2.визнати незаконним рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича від 20.01.2020 року за індексним номером 50721595 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок загальною площею 146,1 кв.м. за адресою: 
 АДРЕСА_1 ,;
3. визнати недійсним договір дарування житлового будинку загальною площею 146,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , номер в реєстрі 72, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс Аллою Борисівною 22.01.2020 року;
4.скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 за номером 35142743, індексний номер витягу 197267606 на житловий будинок загальною площею 146,1 кв.м., за адресою: 
 АДРЕСА_1 ; 
5.припинити право власності ОСОБА_3 на житловий будинок загальною площею 146,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2022 року позов ОСОБА_2 задоволено. 
Скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта житлового будинку загальною площею 146,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 14 січня 2020 року №ОД 141200140580. 
Визнано незаконним рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича від 20.01.2020 року за індексним номером 50721595 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок загальною площею 146,1 кв.м. за адресою: 
 АДРЕСА_1 . 
Визнано недійсним договір дарування житлового будинку загальною площею 146,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , номер в реєстрі 72, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс Аллою Борисівною 22.01.2020 року.
Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 за номером 35142743, індексний номер витягу 197267606 на житловий будинок загальною площею 146,1 кв.м., за адресою: 
 АДРЕСА_1 . 
Припинено право власності ОСОБА_3 на житловий будинок загальною площею 146,1 кв.м., за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Рішення суду мотивоване тим, що зібраними у справі доказами підтверджено порушення права позивача, тому на підставі встановлених фактичних обставин по справі суд вважав позов таким, що підлягає задоволенню.
Короткий зміст доводів апеляційної скарги та її вимоги.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Розенбойм Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2022 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, вирішити питання розподілу судових витрат.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення всупереч обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, та всупереч усталеним правовим позиціям Верховного Суду.
Вказує, що вимоги позивача є абсолютно неефективним способом захисту у спірних правовідносинах, і задоволення цих вимог не може призвести до відновлення гіпотетично порушених прав позивача, тоді як задоволення заявлених вимог позивача, є на думку, скаржника, незаконним втручанням у право власності родини ОСОБА_4 на їх житло.
Звертає увагу на те, жодним доказом у справі не встановлено наявність істотних порушень будівельних норм і правил в розумінні вимог ч.1 ст.376 ЦК України, а тому застосування вказаної норми до спірних правовідносин є помилковим, як і твердження суду першої інстанції про те, що реконструйований будинок є самочинним будівництвом.
Позиція інших учасників справи.
ОСОБА_2 від імені якого діє адвокат Кукало О.М. у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2022 року залишити без змін.
Вказує, що Київським районним судом м. Одеси розглядається справа про зобов`язання усунути перешкоди ОСОБА_2 у безпечному користуванні належним йому житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно реконструйованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , тому скасування діючої декларації про готовність до експлуатації та припинення права власності на самочинно реконструйований об`єкт є обґрунтованим та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.
Апеляційний розгляд
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Розенбойм Ю.О. діючи від імені ОСОБА_1 надав пояснення на підтримання доводів апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених вимог.
Адвокат Кукало О.М., діюча від імені ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення.
Відповідач ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Заяв чи то клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направили.
Оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, а ч.2 ст.372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія судів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб за наявними у справі матеріалами.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Обставини справи.
Судом встановлено, що власником житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:13:007:0026 за адресою 
АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
На підставі договорів дарування, укладених з ОСОБА_1 та посвідчених приватним нотаріусом ОМНО Брандіс А.Б. 22.01.2020року, ОСОБА_3 є власником житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:13:007:0025 за адресою АДРЕСА_1 .
Земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є суміжними, житлові будинки мають спільні стіни та конструктивні елементи, побудованими на єдиному фундаменті.
Попереднім власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 28.01.2019 року було отримано будівельний паспорт забудови земельної ділянки, видавник-Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, реєстраційний номер 
01-07/7(а.с.97 т.1)
18.02.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт №ОД 061190490557 «Реконструкція житлового будинку з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами» АДРЕСА_1 .
24.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Одеської міської ради з питання зупинення незаконних будівельних робіт, що проводяться ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , оскільки за висновком ТОВ «Центр судових інженерно-технічних експертиз та архітектури» в результаті робіт з реконструкції будинку ОСОБА_1 порушено конструктивну стійкість будинку позивача та є загроза безпечної експлуатації житлового будинку (а.с.67 т.1)
З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2019 року посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видано направлення для проведення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція житлового будинку з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил.
11.06.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради складено Акт №001022 за результатами позапланового заходу, відповідно до якого встановлено, що замовником будівництва під час виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не витримані обов`язкові протипожежні відстані між будівлями, чим порушено п.6.1.40 та п 15.2.2. ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Встановлено, що зазначена відстань менше мінімально допустимої, а саме 3 м.
У зв`язку із встановленими обставинами головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області Сафоновим А.Б. 11.06.2019 року було видано припис, яким зупинено виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою з 11.06.2019 року, копію якого ОСОБА_1 отримала поштою 18.06.2019 р. (а.с.96 т.1)
У присутності замовника будівництва ОСОБА_1 11.06.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт.
25.06.2019 року заступником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову №497/19, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 04 жовтня 2019 року, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, адміністративний позов задовольнив. Скасував припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 11 червня 2019 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт на об`єкті: реконструкція житлового будинку з розширенням та надбудовою мансардного поверху, з підсобними приміщеннями, барбекю, альтанкою та навісом для зберігання власного автотранспорту та спорудами: АДРЕСА_1 .
Скасував постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №497/19 від 25 червня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення (а.с.154 т.1)
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 14 травня 2020 року відкрив касаційне провадження за скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року та постанову п`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020 року у справі №420/3973/19 (а.с.169 т.1)
Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 30.03.2021 року № 20-1472/1473 проведеної в межах розгляду цивільної справи №520/13452/19 виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що проводяться ОСОБА_1 , не відповідає вимогам п.6.1.41, п.15.2.1., п.15.2.2. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», діючого на період дослідження, та п.3.25 ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», діючого на момент проведення робіт, щодо протипожежних розривів між будинками (а.с.82 т.1)        
Мотиви апеляційного суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.
       Приймаючи рішення про скасування декларації про готовність до експлуатації спірного об`єкта нерухомості, районний суд виходив з доведеності та обґрунтованості доводів позивача, про те, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області провело реєстрацію декларації про готовність об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 під час дії припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт на вказаному об`єкті та під час оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року, яке набрало законної сили 11.02.2020р. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування декларації про готовність до експлуатації спірного об`єкта нерухомості підлягають задоволенню.
       Задовольняючи позовні вимоги про визнання незаконним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_1 ; права власності на реконструйований житловий будинок; визнання недійсним договору дарування спірного житлового будинку, скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 та припинення його права власності на спірний житловий будинок, суд першої інстанції зазначив, що реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 проведена ОСОБА_1 з порушенням будівельних норм та правил в частині протипожежних розривів між будинками, що за правилами ст.376 ЦК України свідчить про самочинність будівництва, а тому самочинно збудовані споруди не є об`єктами права власності і не можуть бути відчужені.
Разом із цим, як вірно вказує в апеляційній скарзі відповідач, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що позивачем у даній справі обрано неефективний спосіб захисту суб`єктивних прав, оскільки ОСОБА_2 не обґрунтовано, яким чином скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта житлового будинку, що здійснена управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської, а також позбавлення ОСОБА_3 права власності на належний йому житловий будинок, сприятиме відновленню порушених прав позивача.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. 
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
В той же час положеннями ч.1-2, ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанову Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц).
Крім того Верховний Суд у своїй постанові від 22.09.2022 року у справі №125/2157/19 вказує, що порушене цивільне право чи інтерес підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення — гарантуватиме можливість отримання відповідної компенсації. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію. Вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових заходів захисту (див. правові висновки Верховного Суду у п.64 постанови від 22.09.2022 року у справі №125/2157/19 )
Звертаючись до суду із цим позовом ОСОБА_2 покликався на те, що ОСОБА_1 при здійсненні реконструкції свого житлового будинку, який має спільні стіни та конструктивні елементи з будинком позивача, та є побудованим на одному фундаменті було порушено будівельні норми: здійснено будівництво в притул до земельної ділянки позивача; руйнування несучих конструкцій будинку позивача; не витримано обов`язкові протипожежні відстані між будівлями позивача та відповідача; у дозвільних документах на проведення будівництва відсутні відстані від об`єкта будівництва до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд; після скасування будівельного паспорта не було відкориговано декларацію про початок будівельних робіт — дані порушення загрожують повній загибелі домоволодіння позивача, та як наслідок призведе до позбавлення його та його родини будинку та місця проживання.
В той же час, посилаючись на вказані обставини, а також можливі наслідки, що можуть настати у разі продовження порушення його прав, ОСОБА_2 просить скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також припинити право власності ОСОБА_3 на вказаний будинок із визнанням незаконним рішення про реєстрацію права власноті та скасуванням запису про державну реєстрацію права власності, а також недійним договору дарування.
Разом із цим, порушенням права позивача у даному випадку є не саме по собі існування реєстрації декларації про готовність будинку до експлуатації на підставі якої проведено реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_1 , та в подальшому розпорядження своїм майном, а вчинення конкретних дій ОСОБА_1 , які порушують право позивача, а саме недотримання останньою протипожежних відстаней між об`єктами нерухомості при здійсненні реконструкції свого житлового будинку, що підтверджено матеріалами справи.
Таким чином реальним предметом даного спору є саме вчинення відповідачем конкретних дій, які порушують право власності позивача.
Тож за встановлених фактичних обставин справи порушене право позивача не може бути захищене у спосіб ним обраний, оскільки не призведе до очікуваних ним наслідків, а саме відновлення порушених прав.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог з вище наведених підстав.
Надані суду апеляційної інстанції письмові пояснення позивача з додатками документів щодо сплати комунальних послуг по житловому будинку АДРЕСА_1 , акта про постійне проживання осіб за вказаною адресою, фото, висновків суду апеляційної щодо обрання позивачем неефективного способу захисту свого порушеного права не спростовують. 
Положеннями ч.3 ст. 141 ЦПК України регламентовано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на те, що за наслідками апеляційного перегляду, подану відповідачкою ОСОБА_1 апеляційну скаргу задоволено, то з позивача 
 ОСОБА_2 на користь відповідачки належить стягнути судовий збір, сплачению нею за подання апеляційної скарги у розмірі 6533,40 грн.
Повний текст постанови складений 06.04.2023 р.
Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

                                ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу адвоката Розенбойма Юрія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.
       Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2022 року скасувати і ухвалити нове рішення.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації, визнання незаконним рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування, скасування запису про державну реєстрацію, припинення права власності відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 6533,40 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

       Головуючий                                                        Л.В. Базіль

       Судді:                                                  Л.П. Воронцова

                                                                               Л.А. Приходько