ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" травня 2023 р.           Справа№ 910/10923/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гончарова С.А.
суддів:            Яковлєва М.Л. 
          Шаптали  Є.Ю. 
 
без виклику сторін
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс"
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 
у справі № 910/10923/22 (суддя - Паламар П.І.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Сущика Богдана Андрійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс"
про стягнення боргу, ціна позову 19 200, 00 грн,
Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України  (надалі -  ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 позов Фізичної особи-підприємця Сущика Богдана Андрійовича задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" на користь Фізичної особи-підприємця Сущика Богдана Андрійовича 19 200, 00 грн боргу, 3 000, 00 грн витрат по оплаті послуг адвоката, 2 481,00 грн витрат по оплаті судового збору.
06.02.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Товариство з обмеженою відповідальністю "Міронекс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі № 910/10923/22, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 по справі №910/10923/22 скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у позові у повному обсязі.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що відповідач не заперечував тієї обставини, що позивач надав послугу з перевезення, т.т. здійснив перевезення вантажу, і ця послуга підлягає оплаті. Відповідач наголошував на тому, що для виконання ним (відповідачем) обов`язку з оплати позивач повинен виконати певну умову - направити обумовлені сторонами документи відповідачу. Т.т. укладений сторонами договір містить відкладальну умову, з настанням якої пов`язується обов`язок оплати та починається перебіг строку на здійснення оплати, після закінчення якого настає прострочення зобов`язання. Тому висновок суду про надання послуги позивачем відповідачу не має значення для вирішення спору, оскільки у даному спорі підлягає встановленню обставина саме виконання позивачем умови, від якої залежить обов`язок з оплати.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що передача саме вказаного пакету документів є підставою для проведення розрахунків між сторонами.
Апелянт звертає увагу суду, що проведення зустрічі з представниками приватного підприємства (позивач є фізичною особою - підприємцем), вивчення діючого законодавства та судової практики не стосуються підготовки справи до розгляду. Неспівмірними є витрати робочого часу на ознайомлення з діючим законодавством, судовою практикою та виготовленням копій документів та складанням опису.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10923/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
22.02.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/10923/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі № 910/10923/22 та призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
Головуючий суддя Гончаров С.А з 03.04.2023 по 07.04.2023 перебував у відрядженні, а з 10.04.2023 по 05.05.2023 головуючий суддя Гончаров С.А перебував у відпустці.
Судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л. з 01.05.2023 по 09.05.2023 перебували у відпустці.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 січня 2022 між позивачем і відповідачем було укладено договір перевезень вантажів (транспортно-експедиторське обслуговування) № 2984, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу транспортно-експедиційні послуги, а саме доставити (організувати доставку) вантажу до пункту призначення в обумовлений сторонами строк та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі, а відповідач - прийняти і оплатити вартість послуг на умовах договору.
Згідно умов п.п. 2.2., 5.2. договору на кожне перевезення оформлюється транспортне замовлення (заявка), що складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою експедитора і передається перевізнику в т.ч. за допомогою факсимільного зв`язку або по електронній пошті.
Розрахунки між сторонами за договором відбуваються в безготівкову порядку, шляхом оплати експедитором, за рахунок коштів свого клієнта виставлених перевізником рахунків протягом 14-ти банківських днів з моменту отримання оригіналів наступних, оформлених належним чином, документів: рахунку на виконані послуги; CMR з підписом і печаткою вантажоодержувача та датою розвантаження (зазначенням браку/недостачі якщо вони мали місце); акту виконаних робіт; податкової накладної (якщо перевізник платник ПДВ).
Строк дії договору відповідно до умов п. 8.1. договору встановлений з моменту його підписання та діє до моменту розірвання його однією із сторін, про що повинно бути письмово повідомлено другій стороні не пізніше ніж за 30 днів до дати розірвання при умові, що всі зобов`язання, взяті на себе експедитором та перевізником, згідно договору, виконані в повному обсязі. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.
Заявкою № 1013090 від 4 лютого 2022 р. до спірного договору сторони погодили перевезення вантажу автомобільним транспортом позивача у міжнародному сполученні за маршрутом м. Гданськ (Польща) - м. Маріуполь (Україна). Вартість послуг перевезення становить 19200 грн.
Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями зазначених договору, заявки.
Як стверджує позивач, у лютому 2022 році ним належним чином надано відповідачу послуги з перевезення за договором та вищевказаною заявкою загальною вартістю 19200 грн.
На підтвердження надання послуг позивачем подані міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 224883 від 8 лютого 2022 р., рахунок на оплату № 9 від 18 лютого 2022 р., акт надання послуг № 9 від 18 лютого 2022 р.
З указаного акту надання послуг № 9 від 18 лютого 2022 вбачається, що з боку відповідача він підписаний не був.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 929 ЦК України За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Частиною 3 ст. 929 ЦК України передбачено, що умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
Приписами ст. 931 ЦК України встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Враховуючи направлення відповідачу акту надання послуг № 9 від 18.02.2022, відсутності доказів висловлення відповідачем заперечень щодо визначених позивачем обсягів та вартості наданих послуг, суд першої інстанції вважає, що послуги в заявленому обсязі позивачем надані належним чином.
За таких обставин поданий позивачем акт надання послуг № 9 від 18.02.2022 приймається, як належний доказ надання послуг за договором. В свою чергу, апелянт в своїй скарзі не заперечує наявності наданих послуг.
22.08.2022 позивач направив відповідачу на виконання умов договору пакет документів, які були одержані останнім 29.08.2022, що підтверджується наявними у матеріалах справи фіскальним чеком № 3000421322 від 22.08.2022 та витягом з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku).
Приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача щодо неодержання ним від позивача оригіналів передбачених договором документів суперечать наявним у справі доказам і самі по собі не спростовують факту надання послуг, які в силу договору між сторонами підлягають оплаті.
За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 19  200,00 грн боргу.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3  000,00 грн витрат на оплату послуг адвоката.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
За змістом частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не  пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що витрати з оплати послуг адвоката у сумі 3  000,00 грн є співрозмірними заявленим позовним вимогам і наданим послугам, а тому вважає правомірним покладання у вказаній сумі витрат на відповідача.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у держава
Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрнутованого та правомірно висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Сущика Богдана Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс".
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі №910/10923/22 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі № 910/10923/22 - залишити без змін.
Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на Приватного акціонерного товариства Товариство з обмеженою відповідальністю "Міронекс".
Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3  ст. 287 ГПК України. 

Головуючий суддя                                                            С.А. Гончаров 

Судді                                                                                М.Л. Яковлєв

                                                                                Є.Ю. Шаптала