Ухвала    
20 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 463/8030/21
провадження № 61-4570ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медкосвісс» Україна про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Медкосвісс» Україна (далі - 
ТОВ «Медкосвісс» Україна) про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 29 820 грн за кожний місяць вимушеного прогулу, що на 11 вересня 2021 року становило 75 905 грн, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 600 000 грн.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року - без змін.
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м. Львова 
від 06 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 21 лютого 2022 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 
1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 
2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції ухвалено 21 лютого 
2022 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 
09 березня 2022 року. 
29 березня 2023 року заявником подано касаційну скаргу на зазначене судове рішення. 
В обґрунтування пропуску строку касаційного оскарження зазначає, що 
04 січня 2023 року вона виїхала з території України через продовження воєнного стану та 14 березня 2023 повернулася в Україну для звернення до суду з касаційною скаргою, проте доказів, що підтверджують вказане не надає.
Разом з цим, заявник звернулася до суду касаційної інстанції через один рік з моменту ухвалення постанови суду апеляційної інстанції.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані 
з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. 
ОСОБА_1 не навела обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, внаслідок чого він безпідставно пропустив строк на касаційне оскарження судового рішення.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь 
у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).
Колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано більше, ніж через один рік після ухвалення постанови Львівського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року, підстави, якими заявник обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку, встановленого законом, носять суб`єктивний характер, не вказують на наявність обставин непереборної сили.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медкосвісс» Україна про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкодивідмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович