Справа № 441/382/23                                Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 33/811/588/23                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника – адвоката Величка І.І., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року, 

встановив:

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 коп. 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 , 10.02.2023 о 00 годині 05 хвилин в с. Суховоля, вул. Б. Хмельницького керував транспортним засобом, автомобілем "OPEL Astra" д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, про, що свідчить результат приладу «Драгер», Алкотест 1.32% , чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції здійснив невірне трактування положень законодавства, внаслідок чого дійшов помилкових висновків про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, судові повістки, які надсилалися на його адресу, поверталися назад відправнику по закінченню строку зберігання у поштовому відділенні, у зв`язку із неврученням адресату таких листів.
Стверджує, що розгляд справи за його відсутності свідчить про порушення його прав, зокрема права бути присутнім під час розгляду справи і як наслідок порушення права на захист, що виявилося в неможливості дати пояснення у справі, залучити захисника, заявити клопотання та подати докази на підтвердження своєї невинуватості.
Зазначає, що відеозаписи з місця події є переривчастими, на них не міститься весь хронологічний порядок з моменту зупинення автомобіля по момент складення протоколу, так ще й відеозаписи фактично суперечать відомостям, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №098531 та рапорті працівника патрульної поліції.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Величка І.І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:  протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 098531 від 10.02.2023, згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить показник тесту з допомогою приладу «Драгер», результат якого 1.32 %, також згідно долученого Акту огляду ОСОБА_1 з результатом згідний.
Щодо покликань апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставо для скасування постанови, а порушенні його права поновленні шляхом подачі апеляційної скарги.
Що стосується, аргументів сторони захисту які були наведені у апеляційні скарзі, що відеозаписи неналежні і не відповідають вимогам, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки хоч наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та такий відеозапис дає можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, відтак суд критично ставиться до тверджень сторони правопорушника про те, що технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, є неналежним доказом.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

       Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.