ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року	Львів	Справа № 300/3585/22 пров. № А/857/758/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                               Кушнерика М.П.
суддів                                                                                    Курильця А.Р., Мікули О.І.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року (суддя Панікар І.В., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/3585/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та зобов"язання вчинити дії, -
                                                     В С Т А Н О В И В:        
ОСОБА_1 у вересні 2022, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у прийнятті рішення від 23.05.2022 року № 926130129157; скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.05.2022 року № 926130129157 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня подання заяви від 18.05.2022 року та здійснити перерахунок пенсії і виплатити недоотриманий розмір пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 18.05.2022 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.05.2022 року № 926130129157 відмовлено у переведенні пенсії з тих підстав, що до заяви не було надано документи про спільне місце проживання (реєстрації) ОСОБА_2 . 
Вважає вказане рішення неправомірним, оскільки єдиною та достатньою умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника є факт перебування позивача в шлюбних відносинах з померлим, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.05.2022 року № 926130129157.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, починаючи з 18.05.2022 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що згідно наданих позивачкою документів неможливо встановити, що позивачка спільно проживала, вела спільне господарство з ОСОБА_2 , оскільки зареєстрована за іншою адресою. Окрім того, позивачкою не надано документів, що вона перебувала на утриманні у померлого та що пенсія померлого була постійним і основним джерелом засобів до існування.
Довідка № 778 від 06.09.22 видана виконавчим комітетом Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району була надана позивачкою тільки для розгляду в судовому порядку.
Просить скасувати рішення та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи по суті.         
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
18.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення з одного виду призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на інший – у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Однак, після опрацювання системою поданої заяви, згідно принципу екстериторіальності органом, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.05.2022 року № 926130129157 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії - у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки не були надані документи про спільне місце проживання (реєстрації) з ОСОБА_2 (а.с.14).
В подальшому, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24.05.2022 року № 0900-0216-8/17008 надіслано позивачу вищевказане рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с.13).
Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 є непрацездатним членом сім`ї (дружиною) померлого годувальника – пенсіонера ОСОБА_2 , яка перебувала на його утриманні до дня його смерті та проживала разом з ним, а, відтак, позивачка має право на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
В частині позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії та виплати недоотриманого розміру пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 18.05.2022 року, то суд зазначив, що така вимога є передчасною та не відповідає способам захисту порушеного права в адміністративних правовідносинах, оскільки наслідком задоволення вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, починаючи з 18.05.2022 року є здійснення перерахунку пенсії та одержання позивачем недоотриманого розміру пенсії.
Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються  Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 10 Закону України № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Статтею 36 Закону України № 1058-IV визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до частин 2, 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. 
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Судом встановлено, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі із померлим чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23.10.1962 року серія НОМЕР_1 (а.с.10).
Згідно довідки виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району від 06.09.2022 року № 778, ОСОБА_1 до дня смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на його утриманні, вдруге заміж не виходила, проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка є непрацездатним членом сім`ї (дружиною) померлого годувальника – пенсіонера ОСОБА_2 , яка перебувала на його утриманні до дня його смерті та проживала разом з ним, внаслідок чого, ОСОБА_1 має право на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вказаного Закону, довічно (стаття 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 3 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на інший вид пенсії та усіма необхідними документами тільки 18.05.2022 року, а до цього позивач вже отримувала пенсію за віком, а, відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 3 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Таким чином, колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, погоджується в позицією суду першої інстанції що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
           керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
                                                     П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі № 300/3585/22, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула