Ухвала 
 
20 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 363/3878/20
провадження № 61-5085 ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіної Марини Михайлівни, начальника Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попка Володимири Вікторовича, акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк», державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Людмила Андріївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсними електронних торгів, акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про право власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду            від 26 січня 2023 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено. 
До Верховного Суду 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на вказані судові рішенняпісля закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просила їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо строків касаційного оскарження
У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримала поштою лише 10 березня 2023 року, що підтверджується відповідними доказами.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
Зважаючи на те, що касаційну скаргу подано в розумний строк після отримання оскаржуваної постанови та її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06 квітня 2023 року, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Щодо підстав касаційного оскарження
Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Заявник у касаційній скарзі виокремила таку підставу касаційного оскарження як пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, однак посилаючись на цю підставу касаційного оскарження заявник не деталізує щодо якої саме конкретної норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах, коли мотивом заявника є - домогтися повторної оцінки касаційним судом обставин справи.
Разом з тим, таке узагальнене посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК Українибез обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави, не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав оскарження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Щодо сплати судового збору
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом). 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Враховуючи, що заявником оскаржуються судові рішення, якими відмовлено у задоволенні вимог майнового та шести вимог немайнового характеру, ринкова вартість оспорюваного майна становить                                  1 085 500,00 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 31 109,60 грн (10 510,00 грн * 200%) + (840,80 грн * 200% * 6 вимог).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у                м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.
Разом з тим, до касаційної скарги заявник подала клопотання,у якому просила звільнити від сплати судового збору, зменшити чи розстрочити його розмір з підстав, передбачених положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір». Посилалась на те, що має скрутне матеріальне становище, позов стосується захисту її житлових прав.
Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що відсутні підстави звільняти ОСОБА_1 від сплати судового збору, зменшувати чи розстрочувати його розмір, з огляду на таке.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору, зменшення чи розстрочення його розміру є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, зокрема доказів про доходи чи їх відсутність за 2022 рік.
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що за попередній календарний рік заявник мала дохід, який не дозволяє їй сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення чи розстрочення його розміру, суд також бере до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять даних, що  ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я. Водночас, заявник не надала суду даних про наявність чи відсутність у неї рухомого чи нерухомого майна, банківських рахунків, інших активів; суд не має даних про склад сім`ї, чи є на утриманні непрацездатні члени сім`ї, тощо.
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, зменшення чи розстрочення його розміру, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний майновий стан заявника, що перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення чи розстрочення його розміру слід відмовити.
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір»
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року.  
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення чи розстрочення його розміру.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 травня                   2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь