Ухвала
 
25 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 334/4368/21
провадження № 61-5165ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 року                              та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі                     за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби                       у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ВСТАНОВИВ:
В червні 2021 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом                                            до  ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини                                  у розмірі 260 669,70 грн та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів                             на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі                          436 676,28 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню)                          за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 62 454,60 грн.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави 908,00 грн судового збору.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу    ОСОБА_1  залишено без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 року залишено без змін.
У квітні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку                    до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 березня 2023 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією                        з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини,                          яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень                              та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах                          з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу                           їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Предметом спору у даній справі є стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.
Отже, справа № 334/4368/21, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,                         є малозначною в силу закону.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник покликається на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що дана справа має виняткове значення для заявника.
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове значення для заявника не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті                           389 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно                     до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також                             не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того,                    чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу,                         які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає                                    за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано                          на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки, касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,                                     що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом                     2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті                 394 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду                             м. Запоріжжя від 28 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                                Є. В. Петров
 
      А. І. Грушицький
 
      І. В. Литвиненко