ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1285/23 Справа № 932/235/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 червня 2023 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника Сави О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Старовойтової О.Е. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                                                 
                                       В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 03.12.2022 року о 23 год. 55 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, просп. Дмитра Яворницького, буд. 50, водій ОСОБА_1  керувала транспортним засобом LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 473020, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня  2023 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 ( один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Старовойтова О.Е. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, —  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування посилаються на такі обставини:
- рапорт поліцейського не є доказом вини ОСОБА_1 ;
- відеофіксація проведена з порушенням встановленого порядку;
- відсутня законна причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
- ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом;
- в матеріалах справи відсутнє направлення проходження огляду у медичному закладі.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник Сава О.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити , у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Посилається на те, що при складанні протоколу працівниками поліції не були роз`яснені права та обов`язки ОСОБА_1 , а саме користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, чим було порушено право водія на захист.
Окрім цього, відповідно до відеозапису з місця події вбачається, що працівник поліції вказує на те, що чує запах із салону автомобіля, а в протоколі зазначена ознака алкогольного сп`яніння — запах алкоголю з порожнини рота, окрім цього відеозапис з місця події не є безперервним. 
На відеозаписі з місця події відсутній цифровий підпис. 
       В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 та її захисник Сава О.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду першої інстанції. 
       Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення , відеозаписом з місця події, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
       Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння.        
        Посилання в апеляційній скарзі та доповненнях до неї на нездійснення безперервно відеозапису, - не є слушними, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з місця події, відповідно до якого було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , встановлено ознаку алкогольного сп`яніння — запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 о 00:04:55 годині було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, від проходження якого вона відмовилась о 00:06:32 годині, та була попереджена про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Посилання на те, що при складанні протоколу було порушено право на захист ОСОБА_1 , так як не були роз`ясненні права, не є слушними, оскільки відповідно до відеозапису місця події вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису про ознайомлення з протоколом.
       Доводи апеляційної скарги захисника, що на оптичному диску, який міститься в матеріалах справи, відсутній цифровий підпис особи, яка є автором, не є слушними, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст.7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено під час зупинки ОСОБА_1 на нагрудний відеореєстратор №473020, крім того, при копіюванні будь-якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів.
       Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
       Разом з цим КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису. 
        Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан сп”яніння у медичному закладі не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом місця події, будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 пред”являла вимогу про направлення її до закладу охорони здоров`я до складання протоколу про адміністративне правопорушення, - матеріали провадження не містять.
       Щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то це не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім цього, відповідно до відеозапису о 00:29:04 годині ОСОБА_1 була попереджена, що в неї вилучається посвідчення водія. 
       Посилання в постанові суду на рапорт як на доказ , не спростовує висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується сукупністю доказів: протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з місця події. 
       Посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав зупинки не є слушним, оскільки відповідно до відеозапису події працівником поліції було встановлено зупинення водія на головній дорозі , що стало підставою зупинки. 
Також не є слушним посилання  на невстановлення ознак сп`яніння, оскільки  відповідно до відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 о 00:04:22 годині на питання працівника поліції, чи вживала вона алкогольні напої, зазначила, що вживала о 16.00 годині не міцні алкогольні напої. 
       Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 
                                П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу захисника Старовойтової О.Е. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року – залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня  2023 року щодо  ОСОБА_1 , яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130  КУпАП  – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко