ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2518/23 Справа № 183/5572/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року                                        
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В.
суддів Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

   розглянувши  у письмовому провадженні без виклику сторін у м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюк К.В. на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада  2022 року (ухваленого під головуванням судді Парфьонова Д.О.) у цивільній справі №183/5572/22  за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 ,   третя особа:    ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2022 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 .. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатися на другому курсі Української інженерно-педагогічної академії на денній формі навчання на контрактній основі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона щороку сплачує за навчання сина 14 500 грн згідно з договором про надання освітніх послуг і оплачує проживання в гуртожитку за рік на суму 9 600 грн. 
Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не довше ніж до досягнення 23 років.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада2022 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання повнолітнього сина  ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення з 06 вересня 2022 року та до закінчення навчання 30 червня 2023 року, а за умови продовження навчання – не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів з 1/3 на 1/4. Вважає,що судом неповно з`ясовані обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального права. Позивачем було надано достатньо договорів, квитанцій та чеків, які підтверджують уже здійснені великі витрати на навчання, а також документи,з яких видно майбутні щорічні витрати на навчання. Однак зазначені докази судом не були прийняті до уваги. Напроти,відповідач не підтвердив свої доходи.
Судом не прийнято до уваги, що і у позивача і у відповідача є малолітні діти від інших шлюбів, тобто вони перебувають в однаковому становищі; позивач є безробітною особою,а відповідач працює на великому розвиненому підприємстві.
Судом першої інстанції не було отримано жодних доказів, що фінансовий, соціальний стан чи здоров`я відповідача змінилися в гіршу сторону або ж є складнішими ніж у позивача та їх сина.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову, визначена сукупністю всіх виплат,але не більше ніж за шість місяців, становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін. 
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 
Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає з ОСОБА_1 , що підтверджено відповідною довідкою.
Згідно довідки, виданої першим проректором Української інженерно-педагогічної академії від 31 серпня 2022 року № 54/550 ОСОБА_3 є здобувачем 2 курсу Початкового рівня (короткого циклу) рівня вищої освіти, денної форми здобуття освіти, факультету Енергетики і автоматизації, групи ДЕА-А21млб, спеціальності 151 Автоматизація та компьютерно-інтегровані технології, Української інженерно-педагогічної академії, навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Нормативний термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2022 року. Термін навчання в осінньому семестрі 2022/2023 навчального року з 10 серпня 2022 року по 30 листопада 2022 року.
ОСОБА_2 працює в Шебелинському відділенні будівельно-монтажних робіт УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування» виконавцем робіт будівельної дільниці,що підтверджено відповідною довідкою.
Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження.
 За встановлених обставин суд першої інстанції  обґрунтовано виходив із того, що позов заявника підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину,  оскільки в судовому засіданні встановлено, що повнолітній син  відповідача  навчається на денній формі у навчальному закладіза рахунок коштів фізичних осіб й потребує матеріальної допомоги, тому є всі підстави для стягнення з батька аліментів на утримання сина на період навчання.
При цьому судом першої інстанції правильно враховано, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу, що не заперечується позивачем. 
Відповідно до положень частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Відповідач зазначав, що має можливість виплачувати позивачеві аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Так як відповідач визнає ці обставини, то вони не підлягають доказуванню.
Доводи про те, що відповідач повинен виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, не можуть бути прийнятими до уваги. Відповідно до положень ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі матеріали справи не містять.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, де предметом доказування єнаявість умови, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. 
Позивачем в підтвердження позовних вимог не надано доказів щодо доходів відповідача і не заявлялося клопотання про сприяння судом у витребуванні таких доказів, а тому доводи про те , що суд першої інстанції не з`ясував доходи відповідача не ґрунтуються на положеннях процесуального закону.Оскільки суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Доводи про те, що позивачем доведено розмір понесених витрат на навчання та витрат на майбутнє, які повинні були бути стягнуті судом на користь позивача є безпідставними, оскільки вирішувалося питання щодо можливість взагалі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Питання щодо відшкодування понесених витрат судом не вирішувалося,так як виходить за межі заявлених вимог. 
Виходячи з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильними, законними та обгрунтованими є висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до закінчення навчання, оскільки відповідач як батько повнолітнього сина зобов`язаний його матеріально утримувати та взмозі надавати матеріальну допомогу у розмірі, який він визнає, тому наявні підстави для застосування статті 199 СК України.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішеного спору, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, та не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення у силу вимог статті 376 ЦПК України.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову,що не перевищує двохсот п`ятдесяти 
розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

  Керуючись ст.ст. 368, 369, 375, 382 ,384  ЦПК України, апеляційний суд-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 –адвоката Семенюк К.В. залишити без задоволення.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада  2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: