ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 639/8684/21
Номер провадження 22-ц/818/655/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року                                                                м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-Сервіс» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року в складі судді Єрмоленко В.Б. у справі № 639/8684/21 за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-Сервіс» про стягнення донарахувань за актом про порушення,
в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року Акціонерне товариств «Харківобленерго» (далі - АТ «Харківобленерго») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-Сервіс» (далі- ТОВ «АН «Естейт-Сервіс») про стягнення донарахувань за актом про порушення.
Позов мотивовано тим, що на підставі договору від 21 травня 2016 року ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), які надаються АТ «Харківобленерго».
26 березня 2021 року представниками АТ «Харківобленерго» при перевірці в квартирі АДРЕСА_2 встановлено факт порушення ПРРЕЕ, а саме: споживання електроенергії без врахування її засобом комерційного обліку та за його відсутності. За фактом виявленого порушення складено акт про порушення ПРРЕЕ №232286 від 26 березня 2021 року. Присутній під час складання акту чоловік не надав ніяких даних про себе, від підпису та зауважень відмовився.
23 квітня 2021 року на засіданні комісії з розгляду акту порушення затверджено акт про порушення та здійснено нарахування за актом № 232286 від 26 березня 2021 року за період 01 березня 2021 року по 26 березня 2021 року у розмірі 7919 грн. 33 коп.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно наразі власником квартири є ТОВ «АН Естейт-Сервіс».
Посилаючись на вказані обставини, АТ «Харківобленерго» просило стягнути з відповідачів суму донарахувань за актом про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) у розмірі 7919 грн. 33 коп. та судові витрати.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року позов АТ «Харківобленерго» задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «АН Естейт-Сервіс» на користь АТ «Харківобленерго» заборгованість за донарахуванням за актом про порушення у розмірі 7913 грн.33 коп. У задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «АН Естейт-Сервіс» є власником квартири, в якій виявлено порушення правил споживання електричною енергією, а тому з нього підлягають стягненню збиткт, які нараховані позивачем за актом порушення № 232286 від 26 березня 2021 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року заяву ТОВ «АН Естейт-Сервіс» про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.
09 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку ТОВ «АН «Естейт-Сервіс» в особі представника Подвезька Дмитра Віталійовича подано апеляційну скаргу, в якій просило скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року та ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що квартира АДРЕСА_2 відключена від мережі постачання електричної енергії, що виключає можливість її споживання. Крім того, засіб комерційного обліку, щодо відсутності якого складено акт про порушення, на той час вже більш як 5 місяців був вкрадений, про що повідомлялось правоохоронним органам. Проте, поліцією не було здійснено належних заходів з розслідування вказаного правопорушення. 
Також зазначав про звернення до суду ПрАТ «Харківенергозбут» з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за користування електричною енергією з 01 січня 2019 року по 31 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , що, на його думку, виключає вимоги позивача.
20 березня 2023 року АТ «Харківобленерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просило рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що в порушення п. 6.4.2. Кодексу відповідачі не повідомили АТ «Харківобленерго» як оператора системи розподілу, про відсутність приладу обліку та всупереч вимог закону продовжили використовувати електричну енергію без приладу обліку, що в свою чергу є порушенням, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Матеріали справи свідчать, що 21 травня 2016 року між АТ «Харківобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією послуг за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).
З 01 листопада 2016 року на підставі акту- приймання передачі майна власником квартири АДРЕСА_2 є ТОВ «АН Естейт-Сервіс» ( а.с. 46-48).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22 грудня 2021 року інформація щодо зареєстрованих осіб за вказаною адресою відсутня ( а.с.19).
26 березня 2021 року при огляді електроустановки квартири АДРЕСА_2 , представниками АТ «Харківобленерго» виявлено порушення ПРРЕЕ, а саме: монтаж відкритої електропроводки крім засобу комерційного обліку електроенергії № 589142001634, електроенергія споживалась, але засобом комерційного обліку електричної енергії не враховувалась; засіб комерційного обліку електроенергії відсутній. За результатами огляду складено акт про порушення №232286. Вказаний акт складений у присутності ОСОБА_1 , який відмовився від підпису (а.с. 9-10).
23 квітня 2021 року на засіданні комісії з розгляду актів порушення ПРРЕЕ визначено об`єм не облікованої електричної енергії та її вартість згідно з рахунком за період з 01 березня 2021 року по 26 березня 2021 року складає 7919,33 грн. На засідання комісії ОСОБА_1 не з`явився. (а.с. 13- 14).
Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безімянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».
Крім того, у статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.
Зазначені норми процесуального права встановлюють предметний та суб`єктний чинники, які є критерієм для визначення та/або розмежування судової цивільної та господарської юрисдикції. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Суд з урахуванням положень частини 1 цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Проте, згідно з частиною 4 статті 188 ЦПК Українине допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, встановленню у справі підлягає можливість об`єднання позовних вимог юридичної особи у одному позові, в яких відповідачами є юридична та фізична особи.
Відповідно до статті 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Солідарним є такий обов`язок боржників, коли кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України), або відшкодування шкоди, завданої спільними діями або бездіяльністю відповідачів (ч.1ст.1190 ЦК України).
Аналізуючи зазначені норми процесуального та матеріального законодавства, судова колегія дійшла висновку, що вимоги позивача юридичної особи до відповідача юридичної особи та фізичної особи можуть бути об`єднанні в одному позові та розглянуті по суті за наявності певних матеріальних правовідносин між сторонами, зокрема, солідарного обов`язку відповідачів перед позивачем.
Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «Харківобленерго» зазначає щодо солідарного стягнення збитків внаслідок порушення ПРРЕЕ з ОСОБА_1 , як особи, яка мешкала у приміщенні та з якої укладено договір про постачання електричної енергії, та ТОВ «АН «Естейт-Сервіс».
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року позовні вимоги АТ «Харківобленерго» задоволено частково та суму донарахувань стягнуто з ТОВ «АН ««Естейт-Сервіс»; позовні вимоги АТ «Харківобленерго» щодо ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Вказане судове рішення оскаржено ТОВ «АН ««Естейт-Сервіс» в апеляційному порядку.
Отже, існує спір між двома юридичними особами. Хоч вимоги позивача до кожного з відповідачів і обґрунтовані одними й тими ж обставинами, проте відповідачі не пов`язані солідарним обов`язком перед позивачем.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
За таких обставин заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року в частині вирішення спору до ТОВ «АН ««Естейт-Сервіс» підлягає скасуванню з закриттям провадження у цій справі.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст.255, ч. 1 ст. 369, п. 4 ч. 1 ст.374, ч. 1, 2 ст. 377, ст. 389 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-Сервіс» задовольнити частково
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2022 року у частині вирішення спору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Естейт-Сервіс» про стягнення донарахувань за актом про порушення скасувати та закрити провадження по справі в цій частині.
В іншій часині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2023 року.

Головуючий                                                                Ю.М. Мальований
Судді                                                                        І.В. Бурлака 
В.Б. Яцина