УХВАЛА
11 травня 2023 року 
м. Київ
справа №158/2570/16-а
адміністративне провадження № Зв/9901/52/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Єзерова А.А., Стародуба О.П.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі № 158/2570/16-а за позовом ОСОБА_1 до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - управління ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
- визнати протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язати вчинити певні дії.
Ківерцівський районний суд Волинської області постановою від 18 січня 2017 року, позов задовольнив.
Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 21 березня 2017 року, постанову суду першої інстанції скасував, ухвалив нову, якою залишив позов у частині щодо зобов`язання управління ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років за період з 1 грудня    2015 року по 7 червня 2016 року відповідно до частини тринадцятої статті 501 Закону України від        5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1789-ХІІ) згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від               23 лютого 2016 року №18/27 вих.-16 без розгляду та в решті позовних вимог відмовив.
Верховний Суд постановою від 13 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня            2017 року - без змін.
При цьому суд виходив із того, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, відповідач не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому Управління ПФУ, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від       13 листопада 2018 року за виключними обставинами. Виключність обставин мотивує тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Верховний Суд ухвалою від 25 лютого 2020 року відкрив провадження за заявою ОСОБА_1 та витребував матеріали справи.
Управління ПФУ надіслало відзив на заяву позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами, у якому останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду касаційної інстанції просить відмовити у її задоволенні.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про перегляд постанови Верховного Суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів виходить із такого.
Частиною першою статті 361 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Відповідно до частин першої - третьої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати Верховного Суду.
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій подається до цих судів, якщо ними змінено або скасовано судове рішення з ухваленням нового судового рішення, а у всіх інших випадках - до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення.
Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2018 року, про перегляд якої, зокрема, ставиться питання, залишено без змін постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від              21 березня 2017 року, якою скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нову про залишення позову в частині щодо зобов`язання управління ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років за період з 1 грудня 2015 року по 7 червня 2016 року відповідно до частини тринадцятої статті 501 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1789-ХІІ) згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області від 23 лютого 2016 року №18/27 вих.-16 без розгляду та в решті позовних вимог відмовлено.
Оскільки Верховний Суд при прийнятті постанови від 13 листопада 2018 року не ухвалював нового судового рішення, а залишив без змін постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, якою вирішено спір по суті позовних вимог, тому колегія суддів уважає, що, у цьому випадку, заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна подаватись до суду апеляційної інстанції, який ухвалив судове рішення у справі.
Таким чином, подавши до Верховного Суду заяву про перегляд судових рішень у справі №158/2570/16-а заявником порушено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, встановлений статтею 365 КАС України.
Не надаючи правової оцінки підставам, викладеним заявником у поданій ним заяві, колегія суддів приходить до висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити, оскільки така подана до Верховного Суду, який не компетентний в цьому випадку переглядати судові рішення у цій справі за виключними обставинами.
Відповідно до частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №158/2570/16-а.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              А.А. Єзеров                                                                                                                                  О.П. Стародуб