ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/18844/21  Номер провадження 22-ц/814/136/23	Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєв  В.О.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "Укрсиббанк"
на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року, постановлене суддею Афанасьєвим В.О.
по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Укрсиббанк", треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення нерухомого майна з-під арешту,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просила звільнити з під-арешту квартиру АДРЕСА_1 , шляхом внесення змін до записів про обтяження № 2545776 від 18.09.2013, № 6243740 від 07.07.2014, № 9007209 від 11.03.2015.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19-0061009/ФКВ-08 від 17.06.2008 року на загальну суму 590287,91 грн. 
За іпотечним договором № 19-0061009/Zфквіп-08 від 17.06.2008 року іпотека забезпечує вимоги іпотекодержавця за кредитним договором № 19-0061009/ФКВ-08 від 17.06.2008 року та № 20-0061009/ФК-08 від 17.06.2008 року, предметом іпотеки є квартира  АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року по справі № 2-1147/10 замінено стягувача ТОВ «Укрпромбанк» на ОСОБА_1 у виконавчому листі № 2-1147/10 за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить запис про реєстрацію іпотеки № 37381443 від 17.06.2008 року з відомостями про суб`єктів: боржник – ОСОБА_2 , іпотекодержатель – ОСОБА_1 . 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта прав власності, зокрема, наявний запис про обтяження № 9007209 від 11.03.2015 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження 41150867 від 13.02.2015 Фрунзенського ВДВС ХМУЮ за виконавчим провадженням про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» суми боргу, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику – ОСОБА_2 , в тому числі і на квартиру  АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці у позивача.
Позивач вказала, що має право пріоритету на задоволення забезпечених іпотекою вимог, проте реалізації цього права перешкоджають арешти предмета іпотеки, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - Немешлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення майна з-під арешту задоволено.
Звільнено з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , шляхом внесення змін до записів про обтяження № 2545776 від 18.09.2013, № 6243740 від 07.07.2014, № 9007209 від 11.03.2015.
Рішення суду мотивоване тим, що договір іпотеки був укладений - 17.06.2008 року, а постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2013, 07.07.2014, 11.03.2015, тобто постановлені пізніше ніж було укладено іпотечний договір.
Таким чином, порушується право іпотекодержателя ОСОБА_1 , оскільки квартира, що була передана в іпотеку забезпечує виконання зобов`язань в першу чергу за кредитним договором № 19-0061009/ФКВ-08 від 17.06.2008 року та № 20-0061009/ФК-08 від 17.06.2008 року, а наявність арештів у подальшому буде перешкоджати позивачу, у відповідності до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України розпоряджатись на власний розсуд своїм майном.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство "Укрсиббанк", просило його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19-0061009/ФКВ-08 від 17.06.2008 року на загальну суму 590287,91 грн. 
За іпотечним договором № 19-0061009/Zфквіп-08 від 17.06.2008 року іпотека забезпечує вимоги іпотекодержавця за кредитним договором № 19-0061009/ФКВ-08 від 17.06.2008 року та № 20-0061009/ФК-08 від 17.06.2008 року, предметом іпотеки є квартира  АДРЕСА_1 . 
30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта банк» був укладений договір про переведення боргу за кредитними та зебезпечувальними договорами, в тому числі і за іпотечним договором № 19-0061009/Zфквіп-08 від 17.06.2008 року.
16.07.2020 року за договором про відступлення прав вимоги № 2289/К ПАТ «Дельта банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» належні банку права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів зазначених у додатку № 1 до цього договору, в тому числі, по зобов`язанням ОСОБА_2 . Новий іпотекодержатель набуває права замість Первісного іпотекодержателя одержати, переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця, в порядку, визначеному Іпотечним договором та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитного договору та/або Іпотечного договору за рахунок майна, яке передано в іпотеку, а саме: квартиру  АДРЕСА_1 .
03.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ОСОБА_1 був укладений договір комісії № 60-К, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочин щодо набуття прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення. За договором № 116 від 03.09.2020 року укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» кредитор зобов`язується передати у власність набувачу права вимоги до позичальника за кредитним договором. 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року по справі № 2-1147/10 замінено стягувача ТОВ «Укрпромбанк» на ОСОБА_1 у виконавчому листі № 2-1147/10 за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 9-10).
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить запис про реєстрацію іпотеки № 37381443 від 17.06.2008 року з відомостями про суб`єктів: боржник – ОСОБА_2 , іпотекодержатель – ОСОБА_1 . 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта прав власності, зокрема, наявний запис про обтяження № 9007209 від 11.03.2015 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження 41150867 від 13.02.2015 Фрунзенського ВДВС ХМУЮ за виконавчим провадженням про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» суми боргу, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику – ОСОБА_2 , в тому числі і на квартиру  АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).
Крім того, 18.09.2013 Московським ВДВС у м. Харкові в межах виконавчого провадження № 37680197, стягувачем за яким був АТ «Укрсиббанк», боржником – ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 5551,42 дол. США за кредитним договором № 11240643000 від 25.10.2007 згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 було накладено арешт та заборону відчуження на все нерухоме майно ОСОБА_2 запис № 545776 від 18.09.2013.
07.07.2014 Московським ВДВС у м. Харкові в межах виконавчого провадження № 43908890 стягувачем за яким був АТ «Укрсиббанк», боржником – ОСОБА_2 було накладено арешт та заборону відчуження на все нерухоме майно ОСОБА_2 запис № 6273740 від 07.07.2014.
Встановивши дані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право пріоритету на задоволення забезпечених іпотекою вимог, проте реалізації цього права перешкоджають арешти предмета іпотеки, тому позовні вимоги є обгрунтованими. 
Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Статтями 575, 577 ЦК України  визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов?язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частиною шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку»  у разі порушення боржником основного зобов?язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Статтею 44 Закону України «Про виконавче провадження» встановлена черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення вартості заставленого майна.
Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Звертаючись до суду позивач посилався на те, що її право як іпотекодержателя порушено накладенням на спірне нерухоме майно арешту, що позбавляє її права на звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки.
Таким чином, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Зі змісту наведених норм права випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 520/7842/16 (провадження № 61-20640св18), від 19 листопада 2019 року у справі № 137/2080/18-ц (провадження № 61-13492св19), від 30 червня 2021 року у справі № 337/800/19(провадження № 61-4592св20), від 27 липня 2022 року у справі № 138/3277/15-ц (провадження № 61-3590св21).
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є іпотекодержателем квартири  АДРЕСА_1  на підставі іпотечного договору від 17.06.2008 року та має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, накладеного Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер запису обтяження: 2545776, зареєстрованою 18.09.2013 16:47:36, зняття арешту з нерухомого майна, накладеного Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер запису обтяження: 6243740, зареєстрованою 07.07.2014 14:33:36, зняття арешту з нерухомого майна, накладеного Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер запису обтяження: 9007209, зареєстрованою 11.03.2015 17:48:54. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий:  О. Ю. Кузнєцова

Судді:  С. А. Гальонкін 

Г. Л. Карпушин