ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 травня 2023 року           справа №200/1507/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 200/1507/22 (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом державного підприємства “Селидіввугілля” до Державної екологічної інспекції у Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Донецькій області щодо проведення позапланової перевірки у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у Відокремленому підрозділі “Шахта 1-3 Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля”, результати якого оформлено актом від 28.10.2021 № 136-05;
- визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 02.11.2021 № 136-05.
В обґрунтування позову зазначив, що підставою для проведення позапланових заходів стосовно відокремленого підрозділу “Шахта 1-3 Новогродівська” слугувало доручення Прем`єр-Міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21. 
Проте, вказане доручення не могло бути застосоване органами екологічної інспекції для проведення перевірки. 
Крім того, висновки відповідача є безпідставними щодо порушень у пункті 2 акту перевірки від 28.10.2021 та пункту 3 спірного припису від 02.11.2021 № 136-05, оскільки підприємство має дозвіл на спеціальне водокористування від 19.10.2020, то посилання на самовільне користування підземними водами є безпідставним. 
Крім того, такий вид діяльності як “добування підземної води” для підприємства не передбачений та не здійснюється.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Донецькій області щодо проведення позапланової перевірки у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у відокремленому підрозділі “Шахта 1-3 Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля”, результати якого оформлено актом від 28.10.2021 № 136-05.
Визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 02.11.2021 № 136-05, який винесено відносно відокремленого підрозділу “Шахта 1-3 Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля”.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
В дорученні Прем`єр-Міністра України від 07.09.2021 №3 9200/1/1-21 дається завдання здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємствами- забруднювачами водних об`єктів.
Таким чином, доручення є підставою для проведення перевірки позивача, оскільки в ньому вказується на множинність суб`єктів господарювання, а позивач, відповідно до узагальнення підприємств-забруднювачів, знаходиться в цьому переліку.
В дозволі, виданому позивачу на спеціальне водокористування, зазначена мета водокористування, зокрема, з підземних джерел: на використання води для протипожежних потреб, потреб зовнішнього благоустрою територій міст та інших населених пунктів, пилозаглушення у шахтах і кар`єрах. У даному випадку це шахтна вода.
Цим дозволом дозволено позивачу здійснювати забір шахтної води та водовідведення.
З огляду на положення ст. 23 ЗУ «Про надра», позивач повинен був отримати спеціальний дозвіл на добування підземних вод.
Отже, суд першої інстанції, посилаючись на абз. 3 п. 4 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 № 615, застосував нормативно-правовий акт, який не підлягає застосуванню.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Державне підприємство “Селидіввугілля” (код ЄДРПОУ 33426253), зареєстрований в якості юридичної особи за адресою: Україна, 85401, Донецька обл., місто Селидове, вулиця Карла Маркса, буд. 41.
У складі Державного підприємства “Селидіввугілля” є відокремлений підрозділ “Шахта 1-3 Новогродівська” (код ЄДРПОУ ВП: 33621589), яке діє на підставі відповідного положення (а.с.23-28).
Відокремлений підрозділ “Шахта 1-3 Новогродівська” має спеціальний дозвіл на користування надрами № 4780 від 18.11.2008 (строк дії до 18.09.2017) (а.с.29).
Крім того відокремленому підрозділу “Шахта 1-3 Новогродівська” було надано дозвіл на спеціальне водокористування від 19.10.2020 № 61/ДН/49д-20 (строк дії дозволу до 19.10.2023) (а.с.30-33).
Дорученням Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21 визначено здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємствами-забруднювачами водних об`єктів (а.с.6)
На підставі направлення № 684/21 від 07.10.2021 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, Доручення Прем`єр-Міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21, здійснено позапланову перевірку позивача щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення водних ресурсів (а.с.5-6). 
За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Донецькій області складено акт від 28.10.2021 № 136-05 (а.с.7-16).
У вказаному акті відповідачем, зокрема, виявлено порушення ст. 19 Кодексу України “Про надра”, а саме встановлено, що відокремлений підрозділ “Шахта 1-3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” здійснює самовільне користування надрами (підземна шахтна вода) без спеціального дозволу на користування надрами. У 2020 році відокремленим підрозділом без спеціального дозволу на користування надрами добуто 4 364, 20 тисяч метрів кубічних підземної шахтної води, з якої використано 60, 7 тисяч кубічних метрів води. Також зазначено, що у Спеціальному дозволі на користування надрами від 18.11.2008 № 4780 на видобування корисних копалин, відсутні корисні копалини – підземна вода.
Не погоджуючись із виявленими порушеннями, позивачем надіслано на адресу Державної екологічної інспекції у Донецькій області заперечення від 12.11.2021 № 01-651 (а.с.17-19).
Відповідачем винесено припис № 136-05 від 02.11.2021, відповідно до якого, зокрема, приписується директору відокремленого підрозділу “Шахта 1-3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” не здійснювати самовільне користування надрами (підземна шахтна вода) без спеціального дозволу на користування надрами (а.с.21-22).
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що у відповідача були відсутні обставин, визначені статтею 6 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” для призначення позапланової перевірки позивача. 
Оцінка суду.
На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон № 1264-XII).
Відповідно до статті 35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
На підставі частини першої статті 20-2 Закону України № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Як визначено пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (далі - Положення № 275) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) (далі - Інспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення № 275 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.
28.04.2020 набрало чинності Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затверджене наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля від 07.04.2020 № 230 "Про затвердження Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції" (далі - Положення № 230).
Згідно пункту 1 розділу І Положення № 230 Державна екологічна інспекція (далі - Інспекція) відповідного округу є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідних областей, міст Києва та Севастополя, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани.
Таким чином, Державна екологічна інспекція у Донецькій області наділена повноваженнями на проведення перевірок на дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері екологічної безпеки.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (надалі – Закон № 877-V).
Як визначено статтею 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
На підставі статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, серед іншого, рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 877-V однією з підстав для здійснення позапланових заходів є доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Згідно з абзацом восьмим частини першої статті 6 Закону № 877-V визначено дві підстави для можливого доручення Прем`єр-міністра України щодо здійснення позапланових заходів перевірки суб`єктів господарювання у відповідній сфері:
1) у зв`язку з виявленими системними порушеннями;
2) настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Як свідчать матеріали справи підставою для проведення позапланової перевірки позивача визначено доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21.
Між тим, в цьому дорученні не визначено підстав, за яких можливо здійснення позапланових заходів: в зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Є неприйнятними доводи Держекоінспекції, що в Дорученні надано завдання здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємствами- забруднювачами водних об`єктів, а позивач, відповідно до узагальнення підприємств-забруднювачів, знаходиться в цьому переліку, оскільки в переліку наявна інформація, яка стосується обсягів скиду стічних вод та забруднення стічних вод за 2020 рік.
Як свідчать матеріали справи щодо позивача проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення водних ресурсів у період з 18.10.2021 по 28.10.2021.
Інших матеріалів перевірок сторонами не надано.
Таким чином, по справі відсутні докази, які б свідчили про системні порушення позивачем природоохоронного законодавства, які б слугували підставою для проведення перевірки позивача за дорученням Прем`єр-міністра України у відповідній сфері.
Також судом не виявлено, а сторонами не зазначено та не надано доказів діяльності позивача, внаслідок якої настала подія, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Все вищезазначене свідчить, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення водних ресурсів позивачем, яка відбувалась з 18.10.2021 по 28.10.2021, на підставі Доручення Прем`єр-Міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави для здійснення позапланових заходів згідно абзацу восьмого частини першої статті 6 Закону № 877-V, окрім завдання здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємствами- забруднювачами водних об`єктів з метою попередження негативного впливу на життя, здоров`я населення та довкілля.
Аналогічну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2018 року в справі № 820/4895/18, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 12028/18.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не надано доказів наявності обставин, визначених статтею 6 Закону № 877-V для призначення позапланової перевірки позивача. 
Дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. 
У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 23.01.2018 у справі № 804/12558/14, та зазначено, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Зважаючи, що допущені відповідачем порушення абзацу восьмого частини першої статті 6 Закону № 877-V є суттєвими, суд дійшов висновку, що вони унеможливлюють застосування до позивача наслідків прийнятого відповідачем припису щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, та свідчать про невідповідність цих рішень визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень. Тому такий припис є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо доводів відповідача про самовільне користування позивачем надрами (підземна шахтна вода) без спеціального дозволу на користування надрами, суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи Державним агентством водних ресурсів України 19.10.2020 позивачу видано дозвіл на спеціальне водокористування № 61/ДН/49д-20.
Відповідно до пункту 3 Дозволу визначено фактичне місце здійснення діяльності (водокористування): забір шахтної води. Назва та код джерела водопостачання або водокористувача, із системи водопостачання (водовідведення) якого отримано воду: Шахта, рудник.
Також, в дозволі зазначена мета водокористування: питні і санітарно-гігієнічні потреби; виробничі потреби; використання води для: протипожежних потреб, потреб зовнішнього благоустрою територій міст та інших населених пунктів, пилозаглушення у шахтах і кар`єрах. Зокрема, з підземних джерел: на використання води для протипожежних потреб, потреб зовнішнього благоустрою територій міст та інших населених пунктів, пилозаглушення у шахтах і кар`єрах.
Отже, дозволом на спеціальне водокористування № 61/ДН/49д-дозволено позивачу здійснювати забір шахтної води та водовідведення, - скидання зворотніх (стічних) вод.
За таких обставин є безпідставними доводи відповідача щодо самовільного користування відокремленим підрозділом “Шахта 1-3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” підземними шахтними водами без спеціального дозволу.
Щодо посилання контролюючого органу на видобуток позивачем підземної шахтної води, суд зазначає наступне.
На підставі статті 14 Кодексу України про надра надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промисловою розробкою родовищ); задоволення інших потреб.
Відповідно до розділу 2 Положення про відокремлений підрозділ “Шахта 1-3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” та реєстраційних даних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основна мета діяльності підрозділу: забезпечення виконання завдань Підприємства з видобутку вугілля з найменшими витратами; задоволення соціально-економічних потреб Підрозділу і Підприємства. 
При цьому, в положенні та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній такий вид діяльності у позивача як “добування підземної води”.
Доказів того, що позивачем був здійснений видобуток підземної шахтної води не в межах видобутку вугілля, відповідачем не надано.
Згідно з пунктом 3 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615) на кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл. Одному заявникові може надаватися дозвіл на видобування одного виду корисних копалин з кількох близько розташованих родовищ, якщо доцільність їх спільної розробки підтверджується відповідним рішенням Державної комісії України по запасах корисних копалин (далі - ДКЗ).
Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Порядку № 615 дозвіл на видобування корисних копалин (промислову розробку їх родовищ) надається після проведення експертизи та оцінки розвіданих запасів корисних копалин в установленому порядку чи апробації прогнозних (перспективних) ресурсів корисних копалин ДКЗ за умови подальшого затвердження нею таких запасів на підставі спеціального дозволу на користування надрами.
На підставі статті 23 Закону України «Про надра» надання надр для захоронення відходів виробництва та інших шкідливих речовин, скидання стічних вод допускається у виняткових випадках при додержанні норм, правил та вимог, передбачених законодавством України.
Надра для вказаних цілей надаються відповідно до статті 19 цього Кодексу за результатами спеціальних досліджень та на підставі проектів, виконаних на замовлення заінтересованих підприємств, установ і організацій.
Як свідчать матеріали справи, за результатами проведення геологорозвідувальних робіт ВО “Урквуглегеологія” по дорозвідці і переоцінці запасів кам`яного вугілля по полях шахт 1, 2, 3 “Новогродівські” ВО “Селидіввугілля” у 1988 році, згідно з рішенням Державної комісії по запасах корисних копалин при Раді Міністрів СРСР, у пункті 3.2. протоколу № 10349 від 29.01.1988, по результатах розгляду матеріалів геологічного звіту про дорозвідку та дооцінку запасів кам`яного вугілля по полях шахт № 1, 2, 3 “Новогродівські” та резервних блоках, наданих ВО “Укрвуглегеологія” Мінвуглепрому СРСР, Державна комісія постановила утриматись від затвердження запасів підземних дренажних вод.
В пояснювальній записці 1996 року Мінвуглепрому України шахти “Новогродівська” № 1-3 та ВО “Укрвуглегеологія” до матеріалів на отримання ліцензії на використання корисних копалин (кам`яного вугілля) по шахті “Новогродівська” № 1-3 також було зазначено, що враховуючи високу мінералізацію шахтних вод і невелику потребу в них ДКЗ порахувало недоцільним затверджувати запаси води.
Спеціальні дозволи на користування надрами оформлюються (продовжуються) на підставі документів, наданих користувачем надр (у даному випадку Державного підприємства “Селидіввугілля”) в Держгеонадра України, і в першу чергу це геологічні звіти та протоколи ДКЗ.
В спеціальному дозволі відокремленого підрозділу “Шахта 1-3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” на користування надрами від 18.11.2008 № 4780 не визначено в якості супутніх корисних копалин шахтних вод.
На підставі підпункту 252.4.4. пункту 225.4 ст. 252 Податкового кодексу України, до об`єкта оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин не належать, зокрема, дренажні та супутньо-пластові підземні води, які не враховуються в державному балансі запасів корисних копалин, що видобуваються під час розробки родовищ корисних копалин.
Відповідно до статті 1 Водного кодексу України шахтна вода відноситься до зворотніх вод, це - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води.
Згідно зі статтею 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води га скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено, що у процесі видобутку кам`яного вугілля підземні шахтні води, що містяться у гірничих породах, є предметом видобутку підприємства, а не супутнім фактором у технологічному процесі виробництва. 
Крім того, на підставі дозволу на спеціальне водокористування № 61/ДН/49д-20, який видано відокремленому підрозділу “Шахта 1-3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля”, здійснюється забір шахтної води та скидання зворотніх (стічних) вод до встановлених у ньому систем.
Як визначено абзацом 3 пункту 4 Порядку № 615 видобування не придатних для побутового використання мінералізованих підземних вод для потреб нафтогазової галузі, захоронення супутніх і стічних вод у нафтогазоносних пластах та пластах, насичених мінералізованими водами, що не придатні для господарського і побутового використання, в межах цієї ділянки здійснюються користувачами нафтогазоносних надр без дозволу на спеціальне водокористування.
Таким чином є безпідставними доводи апелянта про застосування судом першої інстанції нормативно-правового акту, який не підлягав застосуванню, як наслідок, є безпідставними висновки відповідача щодо самовільного користування позивачем надрами (підземна шахтна вода) без спеціального дозволу на користування надрами.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 200/1507/22 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі № 200/1507/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 травня 2023 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 29 травня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                                          Е.Г. Казначеєв