ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 квітня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 396/723/22
провадження № 22-ц/4809/315/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л. 
суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Демешко Л.В. 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Платонова Марина Анатоліївна;
відповідачі -  ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Єльнікова Наталя Олександрівна.
Розглянувши у  відкритому судовому засіданні  в м.  Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2022 року, у складі головуючого судді Цесельської О.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання рухомого майна особистою приватною власністю та витребування майна з чужого незаконного володіння ,- 

В С Т А Н О В И В :
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання рухомого майна особистою приватною власністю та витребування майна з чужого незаконного володіння.
В обгрунтування позову зазначав, що 22.02.2021 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 07.06.2022.
Вказував, що проживаючи разом із відповідачем до реєстрації шлюбу, в грудні 2020 року, позивач придбав автомобіль ВАЗ 21099, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , однак автомобіль був оформлений на відповідача. 
Зазначав, що даний автомобіль придбав за власні кошти, але відповідач забрала автомобіль та користується ним.
Просив:
визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ 21099, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ;
витребувати даний автомобіль з чужого незаконного володіння;
вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Вважає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Зазначає, що суд першої інстанції не врахував доводи позивача, що він придбав спірний автомобіль за власні кошти та не врахував покази свідків, які підтвердили, що автомобіль придбано саме за кошти позивача.
Посилається на те, що позивач, як власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Посилається на те, що відповідачка є законним власником спірного автомобіля, а доводи позивача про те, що він є власником автомобіля є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ним не доведено незаконність набуття відповідачкою права власності на автомобіль.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним нормам процесуального законодавства.
Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 22.02.2021 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3.
Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на « ОСОБА_4 » (а.с.10).
Згідно договору купівлі – продажу від 31.12.2020 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 транспортний засіб марки ВАЗ, моделі 21099, 2003 року випуску (а.с.11), автомобіль зареєстрований на ім`я відповідача.
Встановлено, що відповідач є власником спірного автомобіля, який придбано до укладення шлюбу. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що незаконність набуття відповідачем права власності на автомобіль не встановлено.
Крім того, правильною є позиція суду першої інстанції, що визнання за позивачем права власності на той же автомобіль та зобов`язання відповідача провернути автомобіль йому можливе лише за умови позбавлення відповідача права власності на спірний автомобіль, в разі визнання недійсним правочину про його придбання та реєстрацію.
Позивач, не ставив вимог про визнання недійсним правочину про придбання спірного автомобіля та його реєстрацію, як і не заявляв вимог про визнання спірного автомобіля спільною власністю.
       Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і право власності є непорушним ( ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Таким чином, законним власником ВАЗ 21099, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу 3541/2020/2367668 від 31.12.2020 (а.с. 4).
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскаржуване судове рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 –залишити без задоволення.
Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
15.05.2023 – складено постанову. 

Головуючий суддя                                                                 О. Л. Дуковський 
Судді                                                                                             А.М. Головань 
                                                                                                        О.А. Письменний